Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Бомбин се счита за първият герой на графичен роман в Европа.
Той е рожба на известния белгийски карикатурист мосю Бикъл,
"Бомбин и неговите подвизи" се появява през април 1922 г.
в брюкселския вестник "Ла Републик"
и е световен феномен до 1946 г., когато вестникът затваря врати
поради следвоенната икономическа криза.
Каменната му физиономия пред лицето на страха,
приятелствата му с всяко животно по пътя
по време на неговите приключения и бомбето му
оставят траен отпечатък върху цяло едно поколение.
Неговият създател Бикъл умира мистериозно,
когато със свой приятел потегля с платноходка,
за да достигне до "края на света" - Ушуая, Аржентина.
Останките им не са открити.
Приключенията на този комиксов герой
са се превърнали в скъпоценно притежание
за неуморните му почитатели по целия свят.
Животът е прекрасен.
Поне би трябвало да е такъв.
Без възвишеност...
Без любопитство...
И без смелост...
Животът е просто чакане.
Едно досадно и непоносимо чакане.
Здравей, Хуан. Съжалявам, нищо не може да се направи.
Цялото ти тяло е засегнато. - Разбирам.
Ела, когато можеш. Не губи време.
"Бомбин срещу атомната бомба"
"Тайната на края на света"
"Бомбин срещу терапевта убиец"
"Бомбин срещу атомната бомба"
"Между страха и нищото", неизвестен автор
Книжарница "Мелвил", Брюксел, Белгия
СМЪРТТА НА КОМИКА
В един момент щеше да дойде и моят ред.
Всички това ни чака.
Нали?
Кого ще спасяваш днес, Скорпион?
Как ще се маскираш в последния епизод?
Асистент
Хуан, в днешното интервю, посветено на комиксите,
може да те попитат нещо лично. Мълчи си.
Съгласиха сериалът да завърши, както ти искаш.
Раненият Скорпион, маскиран като равин, бяга със скутер.
И както искаше, няма да снимаме в студио, а във...
Символът на националния градски герой.
Днес ни гостува "Скорпиона на правосъдието".
Страхотно е, че Скорпиона стои срещу мен!
Е, пред всички нас. Толкова е вълнуващо.
Страхотно е, че си до мен, Дебре.
Такава дръзка и смела личност!
За феновете на сериала
е страшно вълнуващо,
че си тук днес.
Винаги съм искал да те питам нещо.
Повечето актьори казват, че са избрали професията,
за да преодолеят срамежливостта си.
Ти защо стана актьор?
Говори се, че си доста срамежлив.
А срамежливите са най-лошите.
Ти със сигурност знаеш защо.
Какво защо? - Току-що те попитах, Хуан.
Защо си искал да станеш актьор като малък?
Заради Бомбин.
Бомбин? Онзи с каменното изражение?
Защо?
Той се държи така, сякаш страхът не го засяга.
Много е симпатичен, нали?
Има толкова мускулести и силни супергерои,
а ти си избрал Бомбин?
Много сладко. Не са ли ти го казвали?
А в истинския живот, Дебре?
В истинския живот? - Да.
Защо би рискувал живота си, за да помогнеш на ближния?
Защо би се изложил на риск?
Водещият ми зададе единствения въпрос,
чийто отговор исках да науча, преди да си тръгна.
Какво е това? Защо ми ги даваш?
Аз не правя нищо за пари.
Още по-малко бих рискувал живота си.
Давам ти ги за...
За какво?
За зъболекар.
Браво!
Давай, Скорпион!
Дали ще е във водата...
Там ли ще поникна?
Ще плавам...
В безтегловност.
Всички по местата, моля.
Чакат от пет минути. По-живо, какво ти става?
Хайде! Да се съсредоточим.
Още една снимка за всеки случай. - Пълна концентрация.
Благодаря! - Внимание!
Това е последното бягство на Скорпиона.
Чисто ли е? - Като душата ми! Давай, Скорпион!
Всички по местата, моля!
Искаш ли още тежести в чантата? - Не, така е добре.
Успех! - Патрулките са на позиция.
Ето ключовете. Тествахме всичко. Работи.
Бягаш, защото трябва да изпълниш дълга си.
Качваш се горе. Бягаш от страната.
Ела тук, Хуан. Позицията ти е тук. Когато кажа "Начало",
ще чуете изстрели и гласове. И тогава започвате диалога.
Скорпион, ти бягаш с мотора, ясно?
Ясно? - Да.
Да действаме.
Тишина! - Пълна тишина на площадката.
Готови? - Тишина!
Тишина на площадката! - Камера!
Тишина!
Знаеш ли какво? - Звук? Записваме.
Ти си изключителна жена и великолепна актриса.
Камера. Запис. - Какво?
"Скорпионът", сцена 53, дубъл 2, лента 1!
Начало!
Патрулките са тук. - Качвай се. Там е свободата ти.
И шансът да продължиш да спасяваш хиляди хора.
А ти, Скорпион? - Аз ли?
Аз ще се измъкна с мотора. Тъкмо ще ги заблудя.
Всички по местата!
Знаем, че си ти, Скорпион!
Подгответе стрелбата.
Стреляйте по равина!
Равинът! - По-бързо, Хуан.
Прострелян си!
Реагирай! Уцелиха те!
Стоп!
Спри, Хуан!
Още един кадър, Хуан, върни се.
Спри!
Спри, Хуан!
Извадихте късмет със списъка на чакащите днес.
Документите, моля.
Това сте вие!
Нощна мисия ли имате?
Белгия. - Брюксел.
Багаж?
Никакъв? - Никакъв.
Само маскировката. - Точно така.
Не ми трябва нищо, което се събира в чанта.
Разбирам.
Лек път тогава.
Натам.
Ако имате нужда от нещо... - Какво да направя?
Ще чуете за мен.
Следващият.
Брюкселско летище
Времето е откачено.
Хубаво небе. - Говорите ли английски?
Закъде сте?
За центъра. - Центъра на какво?
За центъра на центъра.
За централния площад. - Точно така.
Централен площад. Добре.
Брюксел.
Законност! - Законност сега!
Няма незаконни граждани!
Тук е роден Бомбин -
героят, който беляза живота ми от детските ми години.
Бях в Обетованата земя.
Какво правите тук? - Той току-що пристигна.
Искаше да иде в самия център. - Знаете правилата.
Спирането тук е забранено.
Знам, господине. - Излезте от автомобила.
По дяволите.
Господине, аз... - Слезте и млъкнете.
Загасете двигателя и напуснете незабавно.
Млъквайте и тръгвайте веднага. - Исках да угодя на госта.
Млъкнете и тръгвайте веднага. - Добре.
Незабавно!
Лек път, приятелю. - Благодаря, Боб.
Боже мили! - Крокодили!
Това място...
Опасно ли е?
Световната столица на комиксите.
Старият континент.
Вижте. Аз съм имигрант без документи.
Но живея тук от 20 г. Работя и си плащам данъците.
Защо да не съм белгиец?
Чуйте ме. Точно това ви казвам.
Работя в тази страна от 20 години.
Знам. Това е демокрация. - Времената се менят.
Не съм виновен, ако не можете да...
Какво, по дяволите? - Внимание! Имигранти!
Застоят на Европа
се дължи на факта, че ни пречат да защитаваме традициите си.
Не позволяват да казваме истината за нашето настояще.
Никой няма смелостта да нарече нещата
с истинските им имена, дори ако звучат остро.
Родителите ми ме научиха да бъда смел в този живот.
Извинете, една бира.
Това означава да обсъждаме този щекотлив, но важен въпрос,
за да запазим начина си на живот.
Трябва незабавно да спрем епидемичния приток на чужденци...
Каквото и да е.
... застрашаващ европейския стандарт на живот,
който не бива да бъде жертва на социални, политически
и най-вече икономически проблеми, отвъд границите ни.
Подкрепата на хората ще ни помогне да настояваме още по-силно
за това, което наричаме Големия антиимиграционен закон
в името на истинската Европа,
за да изкореним смесването на култури и етноси,
което дърпа континента назад.
Едно все още негласно, но ясно желание на нашите общности.
Бог да ви благослови!
Какво правиш тук, Скорпион?
Просто се разхождам.
Чухме изявлението на австрийския евродепутат...
Искам да отида ето тук. - И съветникът му господин Серве,
който обяви предстоящото одобрение
на спорен закон, който предизвика остро недоволство.
Да, минавам оттам всеки ден.
Намира се в "Льо Марол" - имигрантски квартал.
Живея наблизо.
Това е една от най-старите книжарници.
Собственикът е стар моряк с немски произход.
Казват, че е най-големият експерт по героя Бомбин
в целия свят. Кой знае?
Туристите го приемат сериозно.
Знаеш ли как се стига дотам? - Да, ето тук.
Намираме се тук.
Слизаш и вдясно трябва да хванеш трамвай номер 7.
Слизаш на спирка "Малкият Саблон".
Книжарницата е на 50 метра вляво.
Коя спирка? - "Малкият Саблон".
Малкият. - Чудесно. Колко ти дължа?
Не, заведението черпи Скорпиона. - Много благодаря.
Глупости. Ако имам проблеми, ще ти звънна.
Не се колебай да го направиш.
Чувствах се в състояние на покой.
А това състояние
изобилства от съвпадения.
Не е нужно да изпитваш любов.
Постъпваме така, защото е най-справедливо.
Правя го от любов към хората.
Ако това чувство служи на убежденията ти, добре.
Правя го от обич към теб. И това ме устройва.
Бих дала живота си за вас. - Дай ми това, което ми даваш.
Така е достатъчно. - Хайде, хора!
Заедно в живота, в борба за свобода.
Заедно в борбата за свобода.
"Заедно в борбата за свобода." Какво става тук?
Какъв е този цирк? - Какво искате?
Какво искам ли? - Къде изкопа тези животни?
Твоите бездушни животни? - Защо ставаш?
Тази жена е луда! Какво ви става?
Да се бием ли искаш? Ще ме удариш ли?
Тя е луда! Наред ли си с главата?
Иска да се бие. Искаш ли да се бием?
Седни си. Ще те предупредя, преди да те ударя.
Ти си луда, стара вещице!
Какво става? - Седни!
Този да не се е изгубил?
Изгубил ли си се?
Луд ли си? Какво ти става?
Болен ли си?
Кой си ти? Какво правиш? Питам те нещо!
Стига. - Лена, да тръгваме.
Ти си ненормален! Как можа да го направиш?
Изчезвай, боклук такъв.
До гуша ми дойде от тези расисти!
Какво? Какво има?
Здравейте. - Здравейте.
Имате ли нужда от нещо? Добре ли сте?
Всичко е наред.
Благодаря. - Няма защо.
Аз съм Лена.
Джон.
Откъде си? - От Аржентина.
Аз съм от Белгия.
А твоите приятели?
Те са добре.
Амал. - Джон.
Корея. - Аржентина.
Бони.
Кубинка от глава до пети.
Куба диша чрез моите дробове.
Поздрави на Куба тогава. - Здрасти.
Теб търсят.
Ало? Да?
Благодаря ти. - Няма защо.
Благодаря. Къде искаш да отидеш?
Няма защо, Бони. Отбелязано е. Ето там.
Казаха, че след два часа той ще бъде на обичайното място.
Смятат, че сега е подходящият момент за действие.
Добре. - Остава ти още една спирка.
Тук ли живееш? - Не.
Това е адресът на една много стара книжарница.
Търся една книга. - Какво работиш?
Аз съм журналист.
Какво правиш в Брюксел?
Проучвам един герой от историите на Бомбин.
Бомбин?! Онзи с каменното изражение?
От Травис Бикъл. Да.
Близо е. На седем пресечки.
Имаме време.
Ела с нас.
Сигурна ли си?
Не го познаваме. Нямаме време.
Спокойно, всичко е наред.
Между страха и нищото. - Твърде дълго ли е?
Джон.
Идвам с теб.
В случай че имаш нужда от помощ.
Боже, какво правиш?
Ще се върна. Внимавайте.
Не се бави!
"Седемте скъпоценни камъка на съдбата"
"Бомбин в страната на славея"
"Аз и Бомбин"
Насам, моля, следвайте книгите!
Изтупали сте се.
Подходящо е за случая.
Много добре.
Седнете.
Тук няма столове.
Тогава не сядайте.
Как разбрахте за книгата? - Обясних ви по телефона.
Да, разбира се.
Казахте, че сте чели очерк за Бикъл,
според който, когато е създал Бомбен -
вашия Бомбин,
се е вдъхновил от автобиографичния роман
на белгийски войник, който след Първата световна война
е станал журналист.
Точно така.
Но как стигнахте дотук?
С мотор, със самолет, с такси, с трамвай
и накрая пеша.
Кълна се в брадата на пророка!
Питам ви как разбрахте, че тази книга
е в моята книжарница.
Това ли? Четох за нея преди време.
Появи се в един списък за търг за тази книжарница.
Казват, че тази книга го е научила да не изпитва страх.
Парите.
Вие сте млади.
Поддържайте жив духа на Бомбин.
"Между страха и нищото"
Благодаря. - Почакайте.
Къде сте отседнали?
Никъде.
Идете в този хотел.
Управителят - г-н Дойл, също говори испански.
И е много гостоприемен към хора като вас.
Сега може да си вървите.
Информацията се потвърди. Онзи човек е в същия бар.
Да тръгваме тогава. - Аржентинецът взе ли си книгата?
Проучва Бикъл и неговите албуми.
Искам да дойде с нас. Може да ни бъде полезен.
"Смелост и вечност".
"Новият човек".
"Умът на бъдещето".
"Краят на страха".
"Тутанкамон". Разкошна сатива.
"През суровата зима на 1915 г.
тялото ми претърпя пълна промяна.
Напуснах армията и започнах да говоря на света
без предразсъдъци и с жажда за справедливост.
Какъв беше поводът? Станах журналист.
Каква беше целта? Да направя нещо добро."
Бързо. Да направим нещо.
Добре. Да помислим.
По дяволите! Ако ни разкрият, планът отива на кино.
Повече се притеснявам за нея.
Не може да избягаме. Тя не може да се измъкне.
Трябва да ги избегнем... - "Науката е доказала,
че спокойният ум е 50 пъти по-способен и ефективен,
отколкото умът в паника.
Той е 50 пъти по-интелигентен и 50 пъти по-мощен."
Няма друга възможност.
Довечера ще си прекараме страхотно. - Чудно.
Антиимигрантският закон...
Внимание, до всички екипи.
Проверяваме получената информация.
Трябва ни помощта ти, за да измъкнем Лена.
Защо? - Няма значение, просто го направи.
Не е добре да стои там. Повярвай ни.
Имай ни доверие.
Вярвам ви.
Господине, спрете!
Извинете, добър вечер. - Добър вечер.
Късно е, племеннице.
Искам да отидем в музея, както обеща.
Помниш ли?
Да, разбира се.
Искам да отидем!
Добре. Извинете.
Обади ми се, скъпи.
Тя е много красива жена.
Чакай ме, племеннице.
Чакай ме. - Внимавай, глупако!
Какво стана? - Един от охранителите на Серве
може да те разпознае от предишен арест.
Добре. Приключихме. Нямаме повече работа тук.
А сега? - Трябва да изчакам
да резервира стая в хотел "Епик".
Познавам Серве. - Какво?
Видях го тази сутрин.
Къде? - По телевизията.
Беше до евродепутата Льоблан
на пресконференцията
за новия антиимигрантски закон на истинската Европа.
Какво мислиш?
Не знам.
Знам само какво правя аз.
И какво правиш? - Разговарям със смъртта.
Какво ти казва тя?
Че трябва да използвам тялото си за добра кауза.
За справедлива кауза.
Ще бъда в този хотел.
Трябва да поспя.
Джон.
Какво има между страха и нищото?
Въпрос, който трябва да решим в настоящето.
"Без страх от смъртта вечността е на една ръка разстояние.
Плаваш сам,
с пълна осъзнатост за настоящия момент
и с неповторимата сила на действието."
Хотел "Замъкът"
Добър вечер.
Пожелавам ви добър вечер.
Г-н Дойл? - Моля?
Г-н Дойл? - Кой пита?
Аз. - А вие кой сте?
Хуан. - Очаквах ви.
Как я карате? - Добре. А вие?
Отлично. Една нощувка. - Само?
Сам ли съм, или само една нощувка? - Не разбирам.
Една нощувка. Може би две.
Попълнете този лист, Хуан.
Истинско име? - Както желаете.
Ако платите предварително, не ни трябва фамилия.
Разбирам.
Журналист. Любопитен човек. И анонимен.
Чака ме много работа.
Трябва да отговоря на много съобщения
и да реша много въпроси.
Много въпроси.
Кратки отговори. Строго поверително.
Много е трудно, но и много интересно.
Много интересно.
Това ли е всичко? - Да.
Стая номер две.
Благодаря.
Има ли басейн? - На последния етаж. С топла вода.
Лека нощ.
Лека нощ, г-н Дойл.
Между страха и нищото
Заедно в борбата за свобода!
Джон. - Лена.
С Амал и Бони сме в бар "Монд Алфа".
Ела. Ще те чакам.
Добре.
Светът е само един.
Това е единствената истина, Боже.
Светът е само един.
Това е единствената истина, Боже.
Ако нахлуваш в чужди земи,
крадеш всичко, което ти дават,
и оставяш след себе си само отчаяние и мизерия,
къде е твоята граница?
Къде е твоята граница?
Заедно в борбата за свобода.
Джон. - Да.
Само Джон ли?
Винаги са ме наричали така.
Нямаш ли фамилия?
Забравил съм я.
Проблеми с паметта?
Умора може би.
Пристигнах наскоро.
Анонимността дава бързина.
Тъжен си.
Плакал ли си много напоследък?
Скоро ще ми мине. На прав път съм.
Имаш предвид проучването на Бомбин?
Или края на страха?
Искам да въздам правосъдие.
Затова ли си журналист?
Наблюдавам, съдя и действам.
Това е нещо като задължение.
Правиш го, защото се налага.
Предполагам.
За коя медия работиш?
Не работя за никого.
Независим съм.
А ти за кого работиш?
Кой пита? Журналистът ли?
Този, която ти помогна да се измъкнеш от опасна среща.
Страх ме е.
От какво?
Отивам до тоалетната.
Без любопитство.
Обединени заедно
Без смелост.
Той не бива да усети, че си копирала данните
от компютъра му.
Щом приключиш, се престори, че ти е лошо,
извини се и си тръгни.
Лена, чуй ме. Трябва да се съсредоточиш.
Добре, Ямир. - Много е важно
да вземеш информацията.
Добре. - После знаеш какво да правиш.
Носиш информацията и я предаваш на нашия човек, ясно?
Да. - Добре. Благодаря.
Къде отиваш?
Исках да ти пожелая "лека вечер".
Тръгваш ли си?
Смелите мъже не си тръгват в такава нощ.
Амал и Бони вече си тръгнаха. - Да.
Трябва да стават рано.
Отвори уста, комиксов герой.
Затвори я.
Дъвчи.
И преглътни.
Забавлението е добро лекарство срещу страха.
Ела с мен, Бомбин.
Стори ми се, че чух нещо.
От тези хапчета със сигурност ще чуваш разни неща.
Лека нощ. - Лека нощ, госпожо.
Имаше ясна разлика
между това, как се чувствам и как изглеждам.
Лека нощ.
Какво е това? - Ти.
Целуваш тайнствената Смърт.
Тя беше от "Непобедимите".
Беше красива. - Да.
Жени ли харесваш?
Харесвам хората.
А това какво е?
Ти в момента.
Женен ли си?
Загубих я отдавна.
А ти? - Не.
Не бих се омъжила, дори ако съм дрогирана.
Имаш ли деца?
Да, имам дъщеря в Африка.
Толкова отдавна не съм я виждал, че сигурно е забравила лицето ми.
Лицето ти ли?
Не, абсурд.
То е незабравимо.
Родители?
Осиновители.
Загинаха при злополука преди много време.
Никога не съм знаела нищо
за биологичните си родители.
За биологичните ти родители? - Да.
А защо плачеш толкова много напоследък?
Получих новини.
Страдам от тежко заболяване.
След 6-7 месеца ще престана да съществувам.
Съжалявам. - Не е сериозно.
Просто край на един цикъл.
Разпръскване на градивни частици.
Може ли да те целуна, както целуна Смъртта от "Непобедимите"?
Аз какво ще получа в замяна?
Какво бих могъл да ти предложа?
Искам да...
Да ми почешеш гърба.
Нямаш проблеми.
Цялата ли я прочете?
Почти.
И?
Авторът...
Той говори за телесна и душевна промяна,
засегнала цялото му същество,
след като е видял смъртта на семейството си
по време на бомбардировка.
Оттогава
той напълно е загубил чувството за страх.
И се е посветил на това, да прави добро,
без да мисли за последствията.
Станал е журналист и е обиколил света,
като се е включвал във всяка справедлива кауза.
А ти?
От какво се боиш?
Не е хубаво да знаеш причината.
Каузата е справедлива,
но поражда много интереси и става дума за пари.
Ако успеем, ще направим добро на много хора.
Книгата ти ми трябваше. Не ми се сърди. Лена.
Тази вечер има протести пред австрийското посолство
против Закона за истинската Европа.
Австрийската делегация, отседнала в хотел "Епик",
отказва изявления.
Смята се, че ако законът бъде приет,
всички незаконни имигранти ще бъдат изгонени от Европа,
най-вероятно с товарни кораби.
Г-н Дойл свиква среща в кабинета си. Спешно е.
Казва, че може да е от голям интерес за вас.
Твърди, че въпросът не търпи отлагане.
Не разбирам как можете да ми помогнете.
Име? - Моето ли?
Какво казахте? - Как се казвам ли?
Знам името ви. Питам за името на жената.
Лена. - Сигурно е много важна за вас.
Изглеждахте отчаян, когато излязохте сутринта.
Притеснен и уплашен.
Заради нея ли беше?
Страхът те стяга, разяжда, смалява, отлага.
Тази книга беше много скъпа.
Прочетохте ли я внимателно?
През четирите или петте часа, докато ви нямаше,
ние проведохме едно частно разследване.
Строго поверително.
Една от камерите показва как г-жа Лена
напуска хотела в 10 ч. сутринта.
Камерата показва също
как пет минути по-късно я взема такси.
Къде е отишла?
Не се тревожете.
Не е добре за вас.
След проверка на номера камерата показва,
че таксито е било управлявано от г-н Стив Джойс.
Този ямайски шофьор отдавна работи с нас.
Познавам го. Той ме докара от летището до центъра.
Това е добре.
Нещо повече, това би могло да се счита за истинско съвпадение.
Магическа стъпка на съдбата.
Както и да е, Джойс ни каза, че Лена го е помолила
да я закара до луксозен бутик и му е казала да я чака.
Стив сподели също, че се е върнала с две торби дрехи.
Помолила го е да я закара до адрес
в този квартал.
Никой, който живее там, не би си купил такива дрехи.
А какъв е точният адрес?
Когато влязох в апартамента следобеда...
Влезли сте в апартамента?
Влязох,
но г-жа Лена беше взела всичките си вещи.
С други думи, от този момент загубихме контакт.
Не знаем къде е отишла.
Разбирам.
Но защо ми помагате?
Това е един вид братство.
Знам къде може да е отишла Лена.
Ямир!
Серве е бил ограбен!
Да тръгваме. - Беше червенокосата!
Къде е момичето? - Да тръгваме.
Не пускайте никого в хотела.
Онази кола!
Уведомете всички! Наблюдавайте района!
Слез от колата!
Веднага!
Не мърдай! Жената! Къде е тя?
Не знам! - Казвай!
Размърдай се! Слизай от колата!
Джон? Какво правиш тук?
Трябва да изчезваме.
Притеснявам се за Ямир. Не знам какво ще му направят.
Серве е най-важният му човек.
Дясната му ръка. Неговият съветник.
Чантата.
Като ковчежник на партията на Льоблан
той управлява и скритите пера в бюджета.
Съхранява цялата информация на организациите,
които работят за идването на Льоблан на власт.
Ако е това, което мислим, след няколко часа
най-големите медии в света
ще разклатят основите на "истинската Европа".
Идеята беше да го приспим
и да вземем информацията от компютъра му,
но видях, че един от охранителите е много загрижен за него
и разпитва наоколо. Разбрах, че ме е разпознал.
Когато той влезе под душа,
изпаднах в паника.
Грабнах лаптопа и избягах от стаята.
Знаех, че Ямир ме чака отвън, но...
Да тръгваме.
Партията на Льоблан е параван за пране на пари и трафик.
Повече затворени граници, по-голяма печалба.
И парите за финансиране са повече...
Какво, по дяволите? - Какво правиш тук?
Заловиха Ямир. Ранен е, но е жив.
Чрез телефона му намериха дома ми.
Сега са в бара. Дойдох да те предупредя.
Отворете!
Какво става? - Аз ще ги разсея.
По-живо, глупаци! - Бони, какво правиш?
Бързо! - Стой тук, докато всичко свърши.
Не! Луда ли си? Върни се!
Натам!
Претърсете всяка стая.
Стига глупости! Млъкни! Стига си пяла!
Сега ще запееш друга песен. - Не.
Дръжте тази кучка!
Какъв ти е проблемът?
Къде е приятелката ти? Къде е?
Не спирай, докато не ти кажа.
Намираме се пред хотел "Епик" и имаме нова информация.
Официални източници потвърдиха за нападение
срещу член от делегацията на евродепутата Льоблан
в стаята, в която е отседнал.
Нападателят е неизвестен, а представянето на закона е спряно.
Ще продължим да ви информираме.
Това е шифрована информация,
която само един човек може да дешифрира.
Трябва да се предаде лично. Това е единственият сигурен начин.
Брюксел е толкова загадъчен град.
Красив, изпълнен с живот.
Но е самотен и призрачен.
Познаваш ме от един ден, а вече ми спаси живота.
Искам да пътувам между страха и нищото,
преди да си отида.
Имай ми доверие.
Мястото за доставка вероятно е под наблюдение.
Има парола и съобщение за теб.
Осигуриха ми безопасно място във Франция.
Ти си герой.
Истински.
От онези, които не позволяват светът да се прекърши.
Тръгвай! Там е свободата ти
и шансът да продължиш да спасяваш хората.
Тунел "Тон". Една индийка ще те чака.
Парола: "Сега може да почиваш в мир"
Следващият влак за Лион пристига след десет минути.
Казаха ми, че вие...
Притежавате информация, която не бива да имате.
Ако ще го правим,
нека е веднага!
Черепът ти ще се пръсне като диня. - Ти си страхливец.
Ти и онзи горе ще се озовете в някоя канавка!
Ти ли? И пиле не би могъл да убиеш!
Постоянно изпускаш всичко! Много си непохватен!
Стига вече!
Спрете да се карате!
Ти спри да дразниш брат си.
Скоро ще сме си вкъщи.
Писна ми да повтарям едно и също!
Той започна пръв, мамо!
Ти си герой, Джон.
Погрижихме се и за онзи горе.
Сега може да почиваш в мир.
Качи се на следващия трамвай.
Страхът от смъртта
е най-самотната мисъл, която познавам.
Тя е толкова безперспективна, колкото и идеята за раждането.
Разликата е, че за раждането не мислим.
Но смъртта ни преследва безмилостно през целия ни живот.
Въпреки че същата тази мисъл
ни кара постоянно да сме в процес на търсене,
без да знаем точно какво търсим.
Просто търсим...
Като приглушен вик в най-светлата нощ.
Мисля, че ще си тръгна
малко по-рано, отколкото предполагах.
Намерихте ли я?
Кого? - Г-жа Лена.
Да, намерих я. Да, всичко се нареди.
Беше вълшебна нощ.
Значи сте аржентински комик?
Сега.
Животът е прекрасен.
Прекрасен и вълшебен.
Макар че може би е...
Твърде кратък, за да го осъзнаем.
Превод КАТИ БОБЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО