Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Bombint Európa első képregényhőseként tartják számon.
A híres belga rajzoló, Travis Bickle ötletéből született.
A "Bombin kalandjai" című kötet először 1922 áprilisában jelent meg.
A belga La Républica néven futó napilapban.
1946-ig világszenzáció volt, míg meg nem szűnt az újság
a háborút követő gazdasági válság miatt.
Jellegzetesen sztoikus, félelmet nem ismerő karaktere,
állatokkal kötött barátságai kalandjai során
és nélkülözhetetlen kalapja egy egész generáción nyomott hagyott.
Szerzője különös körülmények közt hunyt el, amikor matróz barátjával
egy vitorlás fedélzetén át akart kelni az Atlanti Óceánon,
hogy elérje a világvégét, Argentínát.
Azóta sem kerültek elő.
Hősének kalandjait azonban
rendíthetetlen rajongói világszerte kincsként őrzik.
Milyen szép is az élet!
Legalábbis az lehetne.
De ha nincs meg a törekvés...
sem a kíváncsiság...
sem a kellő bátorság...
az élet csupán várakozás.
Egy érdektelenségbe fulladó, kibírhatatlan várakozás.
Jó napot, Juan! Nagyon sajnálom!
De nincs mit tenni. Az egész testére átterjedt.
- Világos. - Amint lehet, jöjjön be!
Ha most elkezdjük a kezelést...
BOMBIN HARCA AZ ATOMBOMBÁVAL
A VILÁG VÉGÉNEK TITKA
BOMBIN ÉS A GYILKOS TERAPEUTA
BOMBIN HARCA AZ ATOMBOMBÁVAL
A FÉLELEM ÉS ÜRESSÉG PEREMÉN - ISMERETLEN SZERZŐ
MELVILLE KÖNYVESBOLT BRÜSSZEL, BELGIUM
EGY HUMORISTA HALÁLA
Előbb vagy utóbb ennek is meg kellett történnie.
Nem kerülheti el senki.
Igaz?
Na, kit fog ma megmenteni, Skorpió?
Avasson be, Skorpió! Emlékszik, mi volt a legutóbbi álruhája?
Két dologra készülj:
Az egyik, hogy a mai képregénytörténeti interjú során
valószínűleg feltesznek majd egy személyes kérdést. Semmi olyat, amit...
A második: végül az általad javasolt záróepizódot fogják leforgatni.
Skorpió rabbinak álcázva meglóg egy robogón.
Valamint, ahogy kérted, nem stúdióban veszik fel, hanem rendes...
A kispolgári hősiesség eleven szimbóluma hazánkban,
hölgyeim és uraim, köszöntsék nagy tapssal az igazság fullánkját!
Bevallom, nem könnyű elhinni, hogy maga a Skorpió ül velem szemben.
Vagyis itt velünk szemben. Tömény izgalom.
Ilyen közelségben lenni ahhoz, aki megtestesíti.
Micsoda páratlan tehetséggel megáldott ember.
Különösen izgalmas "Az Igazság Fullánkja"-sorozat rajongóinak,
hogy elfogadta a meghívásunkat.
Tapsoljuk meg érte még egyszer, hölgyeim és uraim!
Régóta szeretnék feltenni önnek egy kérdést.
A legtöbb színész, mikor arról kérdezik, miért ezt a pályát választották,
többnyire mindig valamilyen gyerekkori trauma leküzdéséhez kötik.
Az ön esetében mi szülte a döntést?
Csak mert a rossznyelvek szerint ön kimondottan szemérmes.
Amiről, mint tudjuk, a színjátszás halála.
De ezt önnek nem kell elmagyarázni.
Mi is volt a kérdés?
Ennyire megszeppent? Az imént tettem fel.
Miért döntött úgy gyerekként, hogy színész lesz?
Bombin miatt.
Pont Bombin?
Azzal a bamba tekintetével? Miért pont ő?
Mert sosem hagyja, hogy a félelem úrrá legyen rajta.
Hát ez nagyon aranyos. Meg kell zabálni, nem?
A számtalan félistenné avanzsált izomkolosszus mellett
magának Bombin a leghősiesebb?
Maga aztán jópofa fazon. Nem tudom, hogy mondták-e már valaha.
És a való életben? Debré?
- A való életben? - A való életben.
Minek kéne történnie ahhoz,
hogy egy bajba jutott idegenért kockára tegyen bármit is?
Akár az életét. Már amennyiben hajlandó.
Sikerült feltennie az egyetlen kérdést, amire meg akarom találni a választ.
Mielőtt elmegyek.
Ezt milyen alkalomból kaptam?
Ne feltételezze rólam, hogy pénzért bármire hajlandó vagyok!
Bár azért van, amit bevállalok.
Csak azért adtam...
Hallgatom.
...hogy ne költsön fogorvosra.
Bravó!
- Hajrá, Skorpió! - Ez az, Skorpió!
Vajon a vízben történik?
A kiteljesedés.
Lebegve.
Súlytalanságban.
Készüljünk el, gyerekek!
- Mindenki a helyére! - Juan!
Öt perce rád várnak. Mi ütött beléd? Menj már!
Gyerünk, emberek, szedjük össze magunkat!
- Utolsó nap, adjuk meg a módját! - Belefér egy gyors fotó? Még egy uccsó.
- Köszi! - Figyelem!
Most vesszük fel Skorpió utolsó menekülését!
- Jó lesz? - Na, nézzenek oda! Megjött Skorpió.
Kérem, hogy mindenki foglalja el a helyét!
- Kicsit ne legyen nehezebb a táska? - Nem kell, jó lesz így.
Hajrá, Skorpió!
- Mindenki foglalja el a helyét! - A kulcs. Mentünk vele. Rendben van.
Téged csak a küldetéstudat vezéreljen!
Felmászol, a tetőn már várnak, hogy kijuttassanak az országból.
Gyere csak, Juan! Innen kéne majd elindulni.
Mikor azt mondom, "felvétel", megszólal a sziréna, te pánikba esel,
utána meg egyből kezditek is a dialógot.
A végén Skorpió elrobog a motoron. Oké? Mehet?
Igen.
- Gyertek már ki a díszletből! - Elkezdhetjük végre?
Megvan mindenki?
- Kamera kész! - Halkuljunk el!
Tudod...
Hang? Forog!
Csodálatos ember vagy. Kiemelkedő színész.
- Kamera! Forog! - Mi?
A Skorpió, 53. jelenet, egyes csapó.
Felvétel!
- Mindjárt ideérnek a rendőrök. - Mássz fel!
Menj, és vissza se nézz!
Ki tudja, hány ezer ártatlan életét menthetsz még meg.
- Veled mi lesz, Skorpió? - Velem?
Én csak elhajtok a robogón. Legyen kit követniük.
Közben helyezkedjen el mindenki!
Tudjuk ám, hogy te vagy az, Skorpió!
Mindjárt jöhetnek a lövések.
Nyissatok tüzet a rabbira!
- A rabbira! - Tempósabban, Juan!
Lőnek rád!
Eltaláltak, reagálj már!
Ennyi!
Ennyi volt, Juan!
Még egyszer vegyük fel! Hova mész?
Gyere már vissza!
Mi a jóistent csinálsz, Juan?
Nagy szerencséje volt a várólistával.
Mutassa, kérem, az útlevelét!
Ön az, ugye? Inkognitóban a legújabb küldetésén.
- Belgiumba? - Brüsszelbe.
Poggyásza?
- Egy se? - Egy se.
- Szóval csak az álca. - Eltalálta.
Nincs szükségem semmire, ami ne férne el a zsebemben.
Már világos.
Kellemes utat kívánok!
Arra tessék.
Ha bármit tehetek önért...
- Mire gondol? - Nem most látott engem utoljára.
Parancsoljon!
Minden rendszer rendben. Várható érkezés 60 percen belül.
Vettem. Jó repülést, fiúk!
BRÜSSZELI REPÜLŐTÉR
Maga tudja, öregem.
Szép kis időjárás.
- Szép, tiszta az ég. - Tudja, merre?
És?
- Csak menjen! - Kéne egy úti cél.
Csak menjen, aztán meglátjuk.
- Csak úgy menjek? - Csak úgy menjen, igen.
Csak úgy menjünk. Oké.
Brüsszel.
Reguláció!
Itt született meg Bombin.
A hős, aki kisgyerekkorom óta mutatja nekem az utat.
Ez lenne tehát az ígéret földje.
Elárulná, mit csinál?
Ne haragudjon! Az utas annyit mondott, hogy induljak el valamerre.
Akkor is tudnia kéne, hogy ide nem lehet behajtani, megállni meg végképp nem.
- Higgye el, tisztában vagyok vele. - Szálljon ki a járműből!
Az istenit!
Uram!
- Ennyire hülyének néz engem? - Szó sincs róla.
- Meg ne lássam itt még egyszer! - Ne csinálja már!
- Ne feleseljen velem! Tűnjön innen! - Tényleg csak jót akartam.
- Húzzon bőrt a fogára, és tűnés! - Ezer örömmel.
- Lássam, gyerünk! - Minden jót, barátom!
- Köszönöm, uram! - Jézus ereje!
Beléd is, fiam!
Ez a hely...
kész életveszély.
A képregények világfővárosa.
Az ódon kontinens.
Nézze, uram! Itt élek már húsz éve. Itt dolgozom, fizetem a TB-t, az adót.
- Milyen alapon nem számítok belgának? - Ezt magyarázom. Ezt nem értitek ti.
Most mondom, hogy húsz éve itt élek. Ez az otthonom.
Nem itt születtél, fingod nincs a kultúráról.
- Nem is akarsz beintegrálódni. - Miről beszélsz?
EURÓPA RETTEGÉSBEN BEVÁNDORLÓVESZÉLY
Annak, hogy megrekedtünk, egyetlen oka van.
Mégpedig az, hogy eltörlik a hagyományainkat.
Elnémítják az igazságot a jelenünket illetően.
Senkiben nincs elég bátorság ahhoz, hogy ezt kijelentse.
Még akkor is, ha az igazság sokak szemében rasszistának
vagy bigottnak tűnik.
A szüleim arra tanítottak, hogy legyek mindig bátor.
- Elnézést! Kérnék egy sört. - Ami napjainkban annyit jelent,
hogy nem a szőnyeg alá söpörjük az igazságot,
és egyszerűen figyelmen kívül hagyunk alapvető társadalmi ellentéteket.
Minél hamarabb meg kell fékeznünk
az Európába tömegesen özönlő bevándorlóhullámot.
Mindegy, melyik.
Európa mindig is annak köszönhette nagyságát,
hogy az őt alkotó nemzetek sosem hunyászkodtak meg
a modern identitáspolitika világméretű elnyomásával szemben.
Az önök támogatásával lehetővé válik egy új törvényjavaslat,
melyet úgy hívunk majd:
a Nagy bevándorlóellenes törvény a tiszta Európáért.
Amely végleg eltörli az etnikai és kulturális mételyt,
mely hátráltatja fejlődésünket,
válaszként az egyre erősödő polgári felháborodásra.
Isten áldja önöket!
Mit keres itt a Skorpió?
Nézelődik.
Ide szeretnék eljutni.
Jó. Mindennap arra sétálok.
Bent van Les Marolles-ban! Főleg bevándorlók lakják.
Én is ott lakom a közelben. Brüsszel egyik legrégebbi könyvesboltja.
A tulaj valami német születésű öreg tengerész.
Állítólag az egész bolygón senki nincs rajta kívül,
aki jobban ismerné Bombint, mint ő. De ki tudja.
A legtöbb turista erre esküszik.
- Hogy juthatok el oda? - Máris megmutatom.
Nézze csak, most vagyunk itt.
Kisétál az ajtón, elindul jobbra, és felszáll a hetes villamosra,
aztán megy, megy, megy, megy egészen a Le Petit Sablon megállóig.
Onnantól meg már csak kábé 160 méter gyalog.
- Melyik megálló? - Le Petit Sablon.
- Petit. - "Petit".
- Igen. - Rendben. Köszönöm!
- És mennyivel jövök? - Ugyan!
Ha már találkoztam a Skorpióval, csak meghívom.
- Nagyon szépen köszönöm! - Igazán nincs mit.
Ha bajba kerülnék, ugye hívhatom?
Egy percig se habozzon!
Hirtelen mintha megvilágosodtam volna.
És a megvilágosodást...
szorosan követi a sorsszerűség.
Nem kell hozzá senkit sem szeretni.
Azért tesszük, mert így igazságos. Ilyen egyszerű.
Én az emberek iránti szeretetből. Másképp nem megy.
Ha ettől erősebb lesz a hited, miért ne.
Én azért csinálom, mert szeretlek. És nekem ennyi elég.
A te kedvedért bármit.
Maradj már! Nem kell a különleges bánásmód.
Add a kezed!
Egy az életünk, egy a szabadságunk.
"Egy az életünk, egy a szabadságunk."
Mi bajotok van? Ez nem a cirkusz.
Mit akarsz?
Csak gondoltam, megkérdezem, melyik állatkertből szalajtottad ezt a kettőt?
- Még oda is túl korcsok voltak? - Nem futja jobbra?
Nem normális ez a csaj. De most komolyan, balhét akarsz?
Mert tőlem megkaphatod.
Hülye vagy, kisanyám?
Látom, nagyon arra hajtasz, hogy ebből bunyó legyen. Bunyót akarsz?
Mi? Ki vele! Mire kettő pislogsz, mindhármatokat kifektetlek.
Hülye picsa. Neked esküszöm, elmentek otthonról.
Figyelsz?
Ezzel meg mi van? Be van állva?
Magadnál vagy, öreg? Sztrókot kaptál? Mi van?
Süket vagy, ember? Mi a frász bajod van?
Léket kapott az agyad?
Egyáltalán ki vagy? Minek jöttél ide? Válaszolj már, baromarc!
- Gyertek, lépjünk le! - Lena, húzzunk el gyorsan!
Francba! Baszd meg! Normális vagy?
Húzzál el innen, te beteg állat!
Annyira elegem van már ezekből a csőlátású, korlátolt faszfejekből.
- Nyugi, nyugi! Engedd el! - Értelek, de higgadj le!
- Helló! - Helló!
Nincs szüksége valamire? Eltévedt?
Megvagyok.
- Köszönjük! - Semmiség volt.
Lena vagyok.
John.
- Hová valósi? - Argentína.
Belgium.
A barátai?
Ők is jól vannak.
Amal.
John.
- Korea. - Argentína.
Bonnie.
Kuba. És annak minden tája. A szelleme belém költözött.
- Ez esetben őt is üdvözlöm. - Helló!
Neked szól.
Halló?
- Igen. - Köszönjük!
- Igen, nemsokára. - Nagyon szívesen.
Örök hála, szivi. Hova akar eljutni?
Tényleg semmiség volt. Meg van jelölve a térképen.
Azt mondja, hogy legfeljebb két óra múlva lesz ott a megszokott helyen.
Azt is mondta, hogy szerinte most kellene megejteni. Jó?
- Oké. - Egy helyre még be kell ugrani.
- Maga itt lakik? - Nem.
Csak van ott egy nagyon régi könyvesbolt.
Egy konkrét könyvet keresek.
- Mi a szakmája? - A szakmám? Újságírás.
Mi dolga van Brüsszelben?
Karaktertanulmányt írok Bombin figurájáról.
Bombin? A képregény? Azzal a faarcú csókával?
Travis Bickle szerzeménye.
Nincs is messze. Hétháztömbnyire. Van még időnk.
Elkísérjük.
Biztos vagy te ebben? Nem is ismerjük.
- Amúgy meg nincs időnk. - Nyugi, ennyi még belefér.
- "A félelem és üresség peremén". - Mennyire hosszú?
- Nem tudom. Sosem olvastam. - Ki a szerző?
- Ismeretlen. - Mi a téma?
A félelem leküzdése.
Hé, Jean!
Bemegyek magával.
Ha esetleg alkudozni kell.
Ez komoly? Mi ütött beléd?
Jövök mindjárt. Vigyázzatok!
Te meg siess! Ez de kellett.
A VÉGZET HÉT ÉKKÖVE
BOMBIN A FÜLEMÜLÉK FÖLDJÉN
BOMBIN MEG ÉN
Erre tessék! Jöjjenek csak, jöjjenek!
Ki van öltözve.
Pont alkalomhoz illő szerelés.
Rendben van.
Foglaljanak helyet!
De hát nincs is hová leülni.
Akkor nem értem, mi a dilemma.
- Kitől hallott a könyvről? - Elmagyaráztam a telefonban.
Igen, emlékszem. Azt mondta, gyerekkorában olvasott egy cikket arról,
hogy amikor Bickel megalkotta Bombán karakterét,
maguknak ugye Bombin,
az ihletet egy belga közkatona élete adta,
aki az első világháborút követően elhatározta, hogy újságírónak áll.
- Szóról szóra. - Jó, de hogy kerül maga ide?
Robogóról repülőre,
utána taxi, utána villamos, aztán rövid séta.
A jóságos atyaúristen áldja meg,
arra vagyok kíváncsi, honnan szerzett tudomást arról,
hogy ez a könyv az én boltomba került?
Hát, olvastam róla. Már nem tudom, hol.
Egy árverésen készült képen tűnt fel. Onnan került ide.
Állítólag ez segített neki leküzdeni a félelmeit.
Előbb virítson!
Maga még nagyon fiatal.
Őrizze meg magában Bombin szellemét!
A FÉLELEM ÉS ÜRESSÉG PEREMÉN
- Köszönöm! - Egy pillanat! Merre van a szállása?
Egyelőre nem szálltam meg sehol.
Javaslom ezt a hotelt.
Az igazgatója, Monsieur Doyle kimondottan vendégszerető.
Az ő fedele alatt semmiben nem fog hiányt szenvedni.
Most pedig hess innen!
Megerősítette. Megint ugyanabban a kocsmában lesz.
- Vágjunk bele! - Sikerült megszereznie a könyvet?
Ja. Nagyon érdekli Bickel. Meg a története.
Nem bánom, ha velünk jön. Akár hasznos is lehet.
"Bátorság és öröklét".
"Az újdonsült ember".
"A jövő gondolata".
"A félelem vége".
Tutankhamun. Kisimítja az elnyűtt idegeket.
"1915 kíméletlen telén
testem addig soha nem látott változáson ment keresztül.
Otthagytam a katonaságot, és annak szenteltem az életem,
hogy előítéletek nélkül, az igazságszeretet által vezérelve
szólítsam meg a világot. Mi célból? Hogy jót cselekedjek."
Nagyon kell sietni. Nem lesz itt sokáig.
Oké. Találjuk ki!
Basszus! Ha most lebukunk, úgy ahogy van lőttek az egész tervnek.
Én inkább őt féltem, nem a tervet.
Nem hagyhatjuk csak úgy itt. Nincs hová mennie.
Minket nem láthatnak meg.
"A tudomány bebizonyította,
hogy a nyugodt elme 50-szer hatékonyabb,
és magasabb agyi funkciók ellátásra képes,
mint a pánik által elködösített elme.
50-szer intelligensebb, és 50-szer többet érhet el."
Nincs más alternatíva.
- Nagyon várom már a holnap estét. - Hát még én.
Bevándorlóellenes törvény a tiszta Európáért.
Figyelem, minden egységnek!
- Új információ érkezett. Most elemzik. - Vettem.
Segítenie nekünk? El kéne hoznia onnan Lenát.
Minek?
Az lényegtelen. Nem muszáj tudnia. De rosszul jár, ha ott marad. Higgye el!
Nem fogjuk csőbe húzni.
Nem is feltéteztem.
Ott álljon meg, uram!
- Bocsásson meg! Jó estét! - Jó estét!
Késő van, hugicám.
El akarok menni a múzeumba. Ha már megígérted. Emlékszel?
Igen, igen, tényleg. Jogos.
Indulhatunk?
Oké. Ne haragudj!
Hívj fel, bepótoljuk.
Rendkívül csinos a kisasszony.
Ne hagyj itt, hugicám!
- Ne rohanj! - Körülnéztél, baromarc?
Mi történt?
Kaptunk egy fülest, hogy az egyik testőr látta az arcodat egy rendőrségi fotón.
Mindegy, sikerült letudni. Amúgy se maradtam volna.
Mi legyen?
Majd elmegyek hozzá. Foglalt egy szobát az Épique Hotelben.
- Tudom, hogy ki ő. - Tessék?
Pont ma reggel láttam.
- Hol? - A televízióban.
Ott állt közvetlenül LeBlanc képviselő mellett,
aki egy sajtótájékoztatón harsogta
a bevándorlóellenes törvény bevezetését Európában.
Mit gondol erről?
Nem tudom.
Csak azt tudom, ami a dolgom.
- És mi a dolga? - Kibékülni a halállal.
Na és eddig mire jutott?
Arra, hogy egy nemesebb célt kell szolgálnom. Egy igaz célt.
Ebben a hotelben fogok megszállni. Le kell feküdnöm.
Hé, Jean!
Hol ér össze? A félelem és üresség?
Egy még rendezetlen jelenben.
"Halálfélelem nélkül nem marad más csak az örökkévalóság ígérete".
"Az igazságban való elmerülés".
"A jelen bizonyossága".
"S a tetteink mindenható ereje".
- Üdvözlöm! - Szép jó estét!
De még milyen szép!
- Señor Doyle? - Parancsol?
- Maga Doyle? - Ki kérdezi?
- Én. - És maga ki?
- Juan. - Készültünk magára.
- Hogy s mint? - Remekül. Maga?
Nagyszerűen. Egy éjszaka.
Szóló?
Szóló, mint egyedül vagy mint egy éjszaka?
Hogy mondja?
Egy éjszaka. Legfeljebb kettő.
Tegye meg, kérem, hogy ezt kitölti!
- Számít, milyen nevet írok? - Amelyik szimpatikusan cseng.
Amennyiben előre fizet, a vezetéknevére nem is lesz szükség.
Világos.
"Újságíró".
Szóval maga ilyen rejtélyes figura. Aki névtelen marad.
Tudja, rendkívül elfoglalt leszek.
Üzenetekre kell válaszolnom, mindenféle ügyeket intézni.
Kérdéseket feltenni.
Válaszokat keresni.
Titkokat felfedni.
Nem egyszerű szakma, de kimondottan érdekfeszítő.
Rendkívül izgalmas.
- Kész vagyunk? - Igen. Az öné a kettes szoba.
Köszönöm!
Medence van?
A legfelső szinten. Légkondicionált.
Kellemes estét!
Jó éjszakát, Señor Doyle!
A FÉLELEM ÉS ÜRESSÉG PEREMÉN
MÚLTAM ÉS FÉLELMEIM
AZ ÚJDONSÜLT EMBER
Egy az életünk, egy a szabadságunk.
- Jean! - Lena!
Amallal és Bonnie-val beültünk a Monde Alpha Bárba.
Gyere!
- Várni fogunk. - Oké.
- Jean! - Igen?
Ez az egy név?
Minek több, ha csak ezen szólítanak?
Nem is használsz vezetéknevet?
Nem emlékszem rá.
Memóriagondok?
Inkább fáradtság.
Már rég nem jártam otthon.
Névtelenségben működöm legjobban.
Szomorú a tekinteted.
Sokat sírtál mostanában?
Nemsokára el fog múlni. Most sikerült jó útra térni.
A bombinos cikkre gondolsz? Vagy a félelem végére?
Az igazság felé.
Ezért lettél újságíró?
Látok, ítélek, cselekszem.
Egyszerűen így működöm.
Csak csinálod. Mert mást nem tudsz.
Így is mondhatjuk.
Melyik lapnak írod a cikket?
Én inkább szabadúszó vagyok.
Nem tartozom senkihez.
Na és te kinek dolgozol?
Ezt ki kérdezi? Mert ha az újságíró...
Valaki, aki segíteni szeretne nektek.
Félek.
Mitől?
Kimegyek a mosdóba.
Ha nincs meg a kíváncsiság...
EGYSÉGBEN AZ ERŐ
Sem a kellő bátorság...
És egészen biztos, hogy nem sejt semmit?
Megmondtam. A tenyeremből eszik.
Mert minden azon múlik, meg tudod-e szerezni azokat az infókat.
Semmiképp sem szabad rájönnie, hogy az ő gépéről másoltad le.
Amint végeztél, közlöd, hogy nem érzed jól magad, elnézést kérsz, és lelépsz.
Ide hallgass, Lena! Ez nagyon fontos. Össze kell szedned magad.
Nyugi, Yamir!
Szintén nagyon fontos, hogy erre a hordozóra töltsd le az adatokat.
- Oké. - Rendben?
Akkor most mindent tisztáztunk.
Szépen megszerzed az adatokat, aztán átadod a kontaktunknak.
- Menni fog? - Igen.
- Tuti? - Száz százalék.
Hová lesz a séta?
- Csak el akartam köszönni. - Máris elmész?
Egy bátor ember nem hátrál meg ilyen könnyen.
- Amal és Bonnie már hazamentek. - Tudom.
Holnap nagyon korán kell kelniük.
Nyisd ki a szád, képregényhős!
Csukd be!
Rágj!
És nyeld le!
A szórakozás a legjobb gyógymódja a félelemnek.
Gyere velem, Bombin!
Azt hittem, hallok valamit.
Amennyi bogyót betermeltél, egyáltalán nem kizárt, hogy képzelődsz.
- Jó estét! - Jó estét, hölgyem!
Tapintható különbséget véltem felfedezni
a küllemem
és az állapotom közt.
- Jóccakát! - Jó éjt, uram!
- Ez mi? - Te.
Amikor szájon csókoltad a halált. Valamit, ami megfoghatatlan.
Szép gondolat.
Az bizony. Ezek szerint te a lányokat szereted?
Mondjuk inkább, hogy nem válogatok.
Ez mi?
Te. Ahogy nézel.
Na és házas vagy?
A feleségem rég meghalt.
- Te? - Nem.
Még beállva se mennék soha férjhez.
Gyerekeid vannak?
Igen, egy lányom. Kint él Afrikában.
Olyan régóta nem láttam már, hogy valószínűleg nem is emlékezne rám.
Mármint az arcodra?
Nem. Az ki van zárva.
Ahhoz az túl jellegzetes.
Szülők?
Nevelőszülők.
Viszonylag korán elvesztettem őket. Balesetben. De már nagyon régen volt.
A valódi szüleimet pedig nem is ismertem.
Bocs, "vér szerinti".
- Értettem így is. - Jó.
Na és mi okod van rá, hogy ennyit sírj?
Rossz hírt kaptam nemrég.
Kiderült, hogy beteg vagyok.
Legfeljebb fél éven belül megszűnök létezni.
Sajnálom!
Nem érdekes.
Bezárul a kör.
Csak felszabadulnak a molekulák.
Nekem is tudnál olyan csókot adni, amilyet annak a lánynak a halál képében?
Attól függ. Mit kapok cserébe?
Mit tudnék felajánlani?
Legyen mondjuk, egy...
hátvakarás.
Sima ügy.
Sikerült már végigolvasnod?
Majdnem.
És?
A szerző
szinte végig egy testi és lelki átalakulásról ír.
Ami mindenestül átformálta.
Miután a szeme láttára pusztult el az egész családja. A bombázások alatt.
Attól a pillanattól fogva az átalakulása során,
ahogy ő jellemzi...
sikerült teljesen megszabadítania magát a félelemtől.
És arra tette fel az életét,
hogy jótetteket vigyen véghez.
Így lett belőle újságíró.
Az egész világot beutazta.
És ahol igazságtalansággal találkozott, ott mindig felvette ellene a harcot.
És te?
Te mitől félsz ennyire?
Nem kell, hogy megtudd.
Semmi jó nem származna belőle.
De csak a jó szándék vezérel.
Ez az ügy sokakat érint.
Van, akinek a pénzről szól.
De ha sikerül végigcsinálnunk, azzal sok emberrel jót tehetnénk.
KELLETT A KÖNYVED. NE HARAGUDJ! EL NE FELEJTS! - LENA
Több tüntetést is tartottak az osztrák követség előtt,
melynek célja a sokat által
"faji alapú tisztogatásnak" keresztelt bevándorlóellenes törvény elvetése.
Az osztrák delegáció az Épique Hotelben szállt meg,
és egyelőre nem hajlandó nyilatkozni.
Akárhogy is, amennyiben a törvényt megszavazzák,
minden állampolgársággal nem rendelkező bevándorlót
azonnal kitoloncolnak Európából.
Nagy valószínűséggel teherszállító hajókon.
Monsieur Doyle szeretné meghívni önt az irodájába.
Sürgősen.
Úgy gondolja, hogy önt kifejezetten érdekelni fogja.
Továbbá azt is említette, hogy az ügy nem tűr halasztást.
Nem egészen értem, hogy akar segíteni.
- Mi a neve? - Az enyém?
- Hogy mondja, kérem? - Az én nevemet kérdezi?
- Miért kérdezném, hisz már mondta. - Hát akkor?
A lány neve érdekel. A partneréé.
Lena.
Valami azt súgja, hogy nagyon hirtelen fontos lett magának.
Tejesen kétségbe volt esve, amikor ma reggel távozott.
Mint aki nagyon aggódik valakiért. Róla van szó, nem?
Teljesen megbénítja a félelem.
Felemészti, összenyomja, kirekeszti.
Sokba kerülhetett az a könyv. El is olvasta?
Amíg maga az elmúlt éjszakát isten tudja, mivel töltötte el,
képzelje, lefolytattunk egy rövidke nyomozást.
Házon belül persze. És ugyebár teljes titokban.
Az egyik kamerán feltűnt Lena kisasszony,
amint épp távozik a hotelből pontban délelőtt tíz órakor.
Valamint az is észrevehető a felvételen,
hogy alig öt perccel később bepattan egy taxi hátsó ülésére.
És hová indult?
Ne szaladjunk előre! Türelem!
Ha közelebbről megvizsgáljuk a felvételt, tisztán látszik,
hogy a taxi sofőrülésében nem más helyezkedik el,
mint Monsieur Steve Joyce.
Jamaikai származású úriember. Már régóta dolgozik együtt velünk.
Vele találkoztam. Ő vitt be engem a reptérről a város főterére.
Ami jó hír.
Sőt mi több, nevezhetnénk akár isteni közbeavatkozásnak is.
A sors kezének rejtélyes mozzanata.
Na de Joyce elárulta nekünk, hogy Lena a fuvart egy drága,
női ruhabolthoz kérte, ahol kiszállásnál direkt kérte,
hogy ne menjen sehová.
Azt is megtudtuk, hogy amikor visszaszállt a taxiba,
két, ruhákkal teli szatyor volt nála.
Végezetül pedig megkérte, hogy vigye haza,
ebbe az utcába.
Annak, aki ezen a környéken lakik,
eszébe nem jutna ilyen ruhaboltban vásárolni.
A pontos címét esetleg tudják?
Mikor ma délután átkutattam lakását...
- Tényleg betört a lakásába? - Tényleg betörtem a lakásába.
És mint kiderült, Lena kisasszony minden holmiját magával vitte.
Ezt úgy kell érteni, hogy ezen a ponton szem elől tévesztettük.
Sajnos fogalmunk sincs, hogy innen hova ment.
Világos.
Amúgy miért segítenek nekem?
Mert felismertünk magában valakit.
Azt hiszem, tudom, hogy hová mehetett.
Yamir.
Yamir!
Cervettől elloptak valamit!
- Taposs bele! - A vörös hajú lány volt!
- Láttátok, hova ment? - Megkeressük.
Addig nehogy bárkit beengedjen!
Abba a kocsiba szállt be!
Riasszatok mindenkit! Átnézzük a környéket.
Hé! Szálljon ki a kocsiból!
Kifelé! Most! Nem hallja?
Arccal a falnak! Hol van a lány? Ki vele!
- Milyen lányról beszélnek? - Ne süketelj! Tudod te jól.
Jean! Mit keresel te itt?
Vigyük oda a zsaruknak! Majd ők kikérdezik.
Sürgősen el kell tűnnünk innen.
Nagyon féltem Yamirt. Nem tudom, mit fognak tenni vele.
Cervet az első számú bizalmasa.
A jobbkeze. Mindent rábízhat.
A táskát.
Ő menedzseli LeBlanc pártájának a pénzügyeit.
A támogatásokból befolyt pénzt, adományokat.
Lényegében ő tartja számon az összes olyan cég könyvelését,
ami a hatalmát képezi.
Ha nem vezettek félre,
néhány órán belül a világ öt legfontosabb hírcsatornája
egy pillanat alatt dönti romba a "tiszta Európát".
A terv az volt, hogy elaltatjuk, és letöltünk minden infót a gépéről.
De észrevettem, hogy az egyik testőre hirtelen nagyon aggódni kezd érte,
és folyamatosan kérdezősködik, attól féltem, hogy valahonnan felismert.
Aztán amikor Cervet eltűnt a zuhanyzóban, beparáztam.
Felkaptam a gépem, és kirohantam az ajtón.
Tudtam, hogy Yamir a bejáratnál vár, de...
Indulás!
LeBlanc pártja csak "fedőcég",
amit pénzmosásra meg drogcsempészésre használnak.
Minél több határt zárnak le, annál nagyobb a bevételük.
És annál több pénzből tudják majd fedezni a...
Megvesztél? Minek jöttél ide?
Elkapták Yamirt. Nincs jó bőrben, de még él.
Ne félj, nem köpött be, de a telefonján megtalálták a címed.
Már ott vannak a bárban.
- El kell tűnnöd. - Hé! Kinyitni!
Nem hallották? Kinyitni!
- Lefoglalom őket. - Megőrültél? Nehogy!
Mit akarsz csinálni? Bonnie!
Várj itt! Aztán ha elmentek, tűnés.
Ne hülyéskedj már! Gyere vissza!
- Mindent nézzetek át! - Rohadt életbe!
Ne!
Egy az életünk, egy a szabadságunk!
Majd mondom, hogy hol kell megállnod, Jean.
Itt állunk az Épique Hotel előtt, ahol új információk kerültek napvilágra.
Hivatalos forrásból derült ki,
hogy a LeBlanc-delegáció egyik tagja ellen merényletet hajtottak végre.
Mégpedig a saját hotelszobájában.
A támadó személyazonosságára még nem derült fény,
de a törvényjavaslatukat egyelőre felfüggesztették.
Továbbra is követjük az eseményeket.
Az összes fájlt titkosították.
Egyvalaki van csak a szervezetünkben, aki fel tudja törni.
Valakinek el kell vinnie hozzá. Másképp nem fog menni.
Brüsszelben az egész világot megtalálni. Mint egy ablak, ami mindent megmutat.
Viszont magányos is. Tünékeny.
Alig több mint egy napja ismersz, és már kétszer megmentettél.
El kell jutnom a félelem és az üresség peremére, mielőtt elmegyek.
Bízhatsz bennem.
Egy semleges helyen kell majd leadnod.
Itt találod meg a jelszót. És egy neked szóló üzenetet.
Azt mondják, Franciaországban eltűnhetek.
Igazi hős vagy, tudtad? Pont, mint a mesékben.
Akik gondoskodnak róla, hogy ne essen szét a világ.
Menj csak! Neked szabadnak kell lenned.
Hogy idővel még több életet megmenthess.
HELYSZÍN: THON. EGY INDIAI NŐ FOG VÁRNI.
JELSZÓ: MOST MÁR BÉKÉBEN ELMEHETSZ.
Megsúgta nekem valaki, hogy maga olyan információt birtokol,
ami nem tartozik magára.
Ha már le kell játszani, akkor játsszuk le itt és most!
Úgy robban szét a koponyád, mint a dinnye.
Hang vagy te ahhoz, öreg.
Te meg a kopasz haverod mindketten a csatornában fogtok kikötni.
Ne mondd! Egy szaros galambot nem tudnál kicsinálni.
Folyton mindent elejtesz!
- Tök béna vagy. - Ne piszkáld már az öcsédet!
Fejezd be, nem hallod?
Elegem van már, hogy folyton megy a veszekedés.
Te pedig ne hergeld a bátyádat!
Nemsokára hazaérünk.
- Bírjatok magatokkal! - Mit csináljak, ha egyszer ő kezdte?
Nem érdekel, hogy ki kezdte. Itt a vége.
De ez így nem igazság!
Örök hála, John.
A lépcső tetején ácsorgót is elintéztük.
Úgyhogy most már békében elmehet.
Szálljon fel a következő villamosra!
A halálfélelemnél...
magányosabb érzéssel még nem találkoztam.
Legalább annyira nyomasztó, mint a születés gondolata.
Csak annyi a különbség, hogy azon még nem merengünk el.
A halál azonban ott lohol a nyomunkban valahányszor hátranézünk.
És érdekes módon pont ez a tudás
hajt minket egész életünk során.
Nem tudva, hogy mit is keresünk.
Mégis keressük.
Mint egy elfojtott üvöltés,
mely a fellegekben visszhangzik.
Attól félek, hogy a tervezettnél egy kicsivel hamarabb kell kicsekkolnom.
Végül megtalálta a lányt?
- Melyiket? - Hát, Lena kisasszonyt.
Igen.
Igen, minden jól sült el.
Varázslatos este volt.
Jól gondolom, hogy maga a hazájában komédiás?
Záróra.
Milyen szép is az élet!
Szép és varázslatos.
De valahogy mégis
túlontúl kurta ahhoz,
hogy ezt észre is vegyük.
Magyar szöveg: Fülöp Áron
Felirat: Rádóczki Attila