[uvodna špica HAVC-a]
Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
[tiha, spora crkvena zvona]
[zvona, zavijanje psa u daljini]
[pripovjedač] Tiha noć u Zagrebu.
Ulice su puste.
Grad, čini se, spava.
No, zašto onda zrak miriše na zločin?
[jak, strašan udarac]
[udarac odzvanja, brza glazba na harfi]
[dramatična glazba]
Evo ga! Inspektor Pap.
Svjetionik pravde
u mračnom moru kriminala
i zločestoće.
Grozomorni natpisi na fasadi škole.
Tko je mogao počiniti takav zločin?
[napeta glazba]
Krv! [uzdah]
Ili crveni sprej?
Crveni sprej.
[dramatična melodija] Hej! Ti!
Stani!
[dramatična glazba, Pap brzo diše]
[dramatična glazba]
Nixa…
[pripovjedač] Kamo je zlotvor pobjegao?
Možda kući, na spavanje?
[intrigantna melodija]
[glasno otvaranje vrata]
[lagana glazba u pozadini]
[udarac]
Đus od naranče. Dupli!
[lagana glazba, srkanje]
[lagana glazba, šuškanje utega]
[pripovjedač] Inspektor Pap promatrao je prste.
Zlotvor je bio u žurbi…
Možda još nije stigao oprati ruke?
[žena] Izvoli.
[lagana glazba]
[kratka, dramatična melodija] Crveni sprej!
- Hvala Nixa. - Kako znaš moje ime?
[dramatični udarac i odzvanjanje gonga]
[dramatični udarac]
[sve napetija melodija]
[jako napeta melodija, špricanje]
[Nixa viče, silazna melodija]
[spori koraci]
[udarac i odzvanjanje gonga]
[funky glazba, Pap uzvikuje]
[udarac, rušenje]
[funky glazba, Pap uzvikuje]
[udarac, rušenje]
[Nixa] Zbogom, inspektore!
[dramatična glazba]
[uzvik] Sunčica!
[Sunčica hihoće]
- Što ti tako napeto čitaš? - Bilježnicu Pauline P.
Znaš da je napisala detektivsku priču?
- Ona piše i krimiće? - Da i to jako dobro.
- Da ti pročitam gdje sam stao? - Aha.
Da čujemo…
[školsko zvono]
[svečana glazba] Za one koji se ne sjećaju… Da to sam ja, Paulina P.
- Slavna Paulina P. - Ok, dobro.
Slavna Paulina P., ali to si samo ti rekla.
Sad smo 5. razred,
što znači da smo beskućnici.
Ne baš pravi beskućnici.
OK, dobro. Ne baš pravi beskućnici.
O, Paulina!
Zar te ne bole leđa od svih tih silnih knjiga?
Imam ja svoju taktiku!
- Nikolina! - Hej!
Ja imam hrvatski, matematiku, geografiju. A ti?
Povijest, prirodu i glazbeni.
[svečana glazba]
A osim toga više nas ne uči… [glasan uzvik, buka]
[buka, razbijanje]
[smijeh]
Stvarno je pala!
[smijeh]
Ona je mene počkaljala!
Jako smiješno! Ha-ha-ha!
Dobro… Osim toga,
[svečana glazba] više nas ne uči naš dragi učitelj Hrvoje.
Nego imamo hrpu novih profesora,
a njih fakat ima svakakvih.
[mumlja] Da je visok,
da ima plave oči i da je jak.
Ali ne da je prejak, da po cijele dane visi u teretani.
Ne, to. Nego, on je rođen jak.
On je jednostavno takav.
Jako je zgodan, a uopće se ne trudi da je zgodan.
Razumijete, znači plave oči, bijela put, aristokratska…
A onako, kosa… Crna čađava, čađava crna.
I da ima zelene tenisice, to mi je jako bitno da ima zelene…
‘Ajmo, ’ajmo! Još 39 i pol.
‘Ajmo, ’ajmo!
- Što smo rekli? Život je što? - [učenici, umorno] Borba!
Ne čujem, život je što?
- Borba! - Borba! Tako je!
[učitelj bodri, vojnička glazba]
[dosadna glazba] Tiho! Dakle, era mezozoika je druga
od 3 geološke ere, fanerozojskog eona.
Nakon paleozoika, trajao je otprilike 180 milijuna godina.
Od oko 251 milijun, do oko 65 milijuna godina p.n.e.,
odnosno, do početka paleolitika, odnosno kenozoika.
Paleolitik, starije kameno doba, razdoblje od oko 2,5 milijuna godina…
[glazba sve više usporava]
- Izvoli, Koraljka. Što trebaš? - Nisam Koraljka, ja sam Paulina.
Ma nisi. Od kad to? Nisi li ti Paulina?
Ne, ja sam Ana.
- Aha. Tko je onda Koraljka? - Ona ide u 5.B.
Mhm! Dobro. Pa nema veze.
- Kako si ono rekla da se ti zoveš? - [svi] Paulina!
[vesela glazba] Dobro, dobro. Ispričavam se!
[vesela glazba, uzdah]
Reci, Paula. Što trebaš?
[vesela glazba]
Ma, zaboravila sam.
Onda više nemoj bezveze prekidati.
Tiho!
Dakle, starije kameno doba ili Paleolitik…
[tajnovita glazba] Nedovoljan, dovoljan,
eventualno dobar…
To je maksimum koji od mene možete dobiti.
A možda vrlo dobar?
Oprosti, kako se ti zoveš?
Ratko.
- Ratko? - Da, Ratko Č.
E pa Ratko, vrlo dobar ja ne priznajem.
Kakva je to uopće ocjena vrlo dobar?
Treba li nam onda i malo dobar?
Što to fali dobrom starom dobrom?
[intrigantna, vesela glazba]
Vas dvije!
[škripanje stolice]
Zašto imate jedan udžbenik na stolu?
[glasan udarac]
Oprostite… Mi tako nekad…
- Ponesemo… Po pola. - Po pola…
Pa, Paulina P…
Ako tebi udžbenik ne treba, onda sigurno sve znaš?
Kako se zovu dvije vrste zamišljenih kružnica
koje čine zemljopisnu mrežu?
Koji postotak slatke vode čine podzemne vode na Zemlji?
Koji postotak vode je u ljudskim crijevima, Paulina?
[dramatična melodija]
[žamor] Tako tu zapetljaš…
onda jednu lijepu mašnu!
Vi ste tako pametni!
Bome, učitelju Hrvoje, nije ni vama lako.
[žamor]
A jeste ga stigli pročitati?
[luckasta glazba]
Pustolovine inspektora Pipsa! Pepsa!
- Papa. - Papa! Jesam, u jednom dahu.
Znači, zadovoljni ste?
Tvoja mašta, kao i uvijek, radi punom parom!
Kakva mašta? Pa sve se to zapravo dogodilo!
I…
I inače Inspektor Pap, to sam zapravo ja…
Paulina P, kužite?
Aha!
I otkrit ću vam tajnu, upravo radim na novom slučaju.
- Mislim da u razredu imamo lopova. - Nemoj mi reći.
Mhm.
Luki je nestala boca, Ani labelo,
a Lidiji jedna gumica i jedno šiljilo.
Nevjerojatno! Pa tko bi učinio tako strašne zločine?
Iskreno ne znam, ali znate tko zna?
Inspektor Pap. Vidimo se, učitelju Hrvoje!
Vidimo se!
[pozadinska buka, intrigantna glazba]
[žena] Šilterica.
Tenisica.
Fifi.
[luckasta glazba]
Što, da odem do 5.c i vratim njihove stvari?
Bolje vi pričekajte da inspektor Pap pronađe Vas!
[luckasta glazba]
[mama] Jesi ti to dobila 1 iz zemljopisa?
Ne.
Što tu piše?
Nije fer! Čovjek više ne može imati tajnu ni tri sekunde!
- Sve nađeš na tome… - Znam ljubavi, što da ti kažem?
Danas i ocjene iz petog razreda trebaju za upis.
Mama ti ne razumiješ, peti razred je težak!
Svi imaju jedinice, pogotovo geografija!
Ta profesorica nije normalna!
Čak i Ratko ima jedan!
Ne možeš, Paulina, o profesorici…
Kaj, Ratko je dobio kulju?
- Još mu je rekla… - Ne. Ne, ne.
Sad ćeš fino zagrijati stolicu i ispraviti tu jedinicu. Dobro?
Ja sam u tvojim godinama imala sve pet!
Sve pet!
Ne smij se! Posebno iz zemljopisa!
- Ti si imala sve pet? - Da, ja. Da.
Mhm. Da.
Dobro, kad sam ti rekla da me vodiš na Susak,
ti si mene odvela u Sisak!
I kaj? Fino si se kupala u Savi, kaj ti je falilo?
Mama to nije bila Sava, to je bila Kupa!
Gubi se u sobu, učiti!
[udarac, Paulina viče]
- Pusti to… Pa kako se… - Pusti me više!!!
[glasan udarac]
Jel’ ona ušla u pubertet?
Nije Saša, to je tek za dvije godine.
kako će do onda podemoniti, pitaj Boga…
[mama duboko diše]
Mom power.
Ks-ks!
[mama sikće]
[duboki uzdah i izdah]
Saša, kako se ti osjećaš?
[Saša proizvodi tihe zvukove]
[dubok izdah]
Ne mogu više, nitko me ne razumije!
[lavež]
Osim tebe, Kremenko.
[Kremenko dahće]
[Kremenko dahće, prigušena elektro glazba]
[prigušena elektro glazba]
[svira „Svijet voli pobjednike”]
♪ Stisni šake, stisni zube ♪
♪ Budi što jesi, pokaži što znaš ♪
♪ Hodaj pravo, ne gubi nadu Imaj vje… ♪
[udarac]
[tekućina sporo kapa]
[smijeh]
[udarac]
[smijeh]
[odzvanjanje gonga]
[uzvik]
[odzvanjanje gonga]
[Paulina uzvikuje]
[krckanje prstima]
[djeca viču] Paulina!
[djeca viču]
[djeca viču u pozadini, djevojka hihoće]
[žamor djece]
[Paulina] O Marti vam zapravo i ne mogu puno reći.
Ne znam baš ništa o njoj,
osim da se zove Marta i da ide u 5.D.
[dramatična glazba]
E, da. Ima mitraljez u ruci.
[dramatična glazba, pucnjevi, eksplozije]
[zviždaljka]
Kraj! Bravo! Peti D ide u finale!
[veselje]
Kaj to znači?
Mislim da znači da si…
Da si ti iduća.
[pljesak i veselje u pozadini]
[Kremenko dahće, spori koraci]
[spori koraci, cvrkut ptica u daljini]
Hm…
Tata!
Zašto su neka djeca gruba prema drugoj djeci?
- Kako to misliš? - Znaš ono…
Kada te tlače, kada nisu baš dobra prema tebi.
Kada ti bacaju jogurt u glavu, s komadićima…
Ako se netko ponaša zločesto, ne mora značiti da je stalno zločest.
Možda je netko prema njemu bio zloč…
- Jel’ tebe netko u školi gnjavi? - Mene?
Mene? Mene da netko gnjavi?
Ne, ne. Ja to više pitam, znaš ono… Teoretski!
- Teoretski? - Mhm.
Mislim! Da me neko i gnjavi, ja sam ti previše samosvjesna.
Samosvjesna? Otkud tebi sve te riječi?
Tata, pa idem u peti razred. Pa valjda sam nešto i naučila!
Znaš što je lijepo, Lina?
[žamor djece u pozadini]
Ovo ti je najbolji dio života,
a ti toga nisi ni svjesna.
[žamor djece u pozadini]
- Dobro je. - Što je dobro?
Pokakao se.
[žamor djece u pozadini]
[luckasta glazba]
Najbolji dio života?! Ovo??
Da mi je ovo mama rekla, toliko bi se izderala na nju!
Ali zašto se onda ne mogu izderati na njega?
I zašto izgleda tako tužno? Hm?
Hm…
[luckasta glazba]
[koraci]
- Jel’ to to? - Mamina đačka knjižica.
Hvala, deda!
Kaj vas dvoje sad mrmljate?
- Ništa. -’Ajde, ‘ajde!
Zašto moramo stalno kod bake?
[mama šapatom] Nije stalno, tiše pričaj.
[deda normalno] Svi ćemo jednog dana tu završiti.
Joj, tata…
[deda] Pa tako je.
[svečana glazba]
[Paulina] Baka Slavica umrla je dok sam još bila mala, pa je se ne sjećam.
Ali deda Željko uvijek lijepo priča o njoj.
[Paulina i mama] Kruh naš svagdašnji daj nam danas i otpusti nam duge naše,
kako i mi otpuštamo dužnicima našim.
Amen.
I ne uvedi nas u napast, nego izbavi nas od zla. Amen.
Amen.
[glazba postaje tišom]
[tiho brujanje motora]
- Mama? - Ha?
- Mama, mogu te pitat’ nešto? - Naravno, pitaj.
- Znači, ti si imala sve pet iz zemljopisa? - Da.
[tiho brujanje motora]
Ok. Dobro. A…
- Koja je najduža rijeka u Hrvatskoj? - Sava.
- Jesi sigurna? - Da, 100 %.
To što je glavna, ne mora značiti da je najduža?
Nemojte me sad sa tim dugim i…
[udarac]
[alarm auta]
Da, da.
Da, da. Dobro. Tata, nisam…
[luckasta glazba, alarm u pozadini]
[luckasta glazba, zvono na vratima]
[otvaranje vrata]
- O, bok. Deda… - Paulina?
Skupljam ocjene mojih roditelja! Mogu dobiti tatinu đačku knjižicu?
- Što? - Tatinu đačku knjižicu?
Onu malu plavu tekicu? U kojoj piše kakav je tata bio đak,
- kakve ocjene ima… - Ja ne znam gdje to stoji.
- Pa, baka zna! - Ne zna.
Ovaj… Hoću reći…
- Nije doma. - Pa gdje je?
- U toplicama. - Još uvijek?
Da.
[zveckanje posuđa]
Tko je to bio?
Špricer.
- Špricer? - Da.
Ovaj čovjek što šprica protiv žohara.
- Imate žohare, opet? - Ma, da.
Da. Da.
Fuj.
Dobro čuj…Paulina, moram ići.
Drago mi je što si došla. Drugi put molim te se najavi. U redu?
[silazna dramatična glazba, udarac vrata]
[spora, dramatična glazba]
[žamor djece u pozadini]
Učitelju…
- Mislim da mi je baka nestala. - Kako misliš nestala?
Ne znam. Mislim, imam dvije opcije.
Prva, da su je vanzemaljci ukrali.
Druga, da se izgubila dok je išla na plac.
Znate što je problem? Problem je u tome što nemam pouzdanog svjedoka.
A tvoj djed, mama, tata…?
Njima tek ne vjerujem.
A i nekako su mi svi…
Znači preostaje ti samo jedan svjedok.
- I taj je? - Ti!
- Ja? - Ako je tvoja baka, tvoja baka…
[žamor djece u pozadini]
To znači da si ti njena unuka, jel’ tako?
Aha! Mhm.
[sve glasnije vikanje djece]
[brza glazba, vikanje djece i učitelja]
[učitelj] Paulina, sretno!
[intrigantna glazba] Ako je moja baka, tvoja baka,
unuka od moje bake.
Onda znači da je tvoja baka unuka.
Molim?
[učitelj] Punski ratovi je zajedničko ime za tri rata
vođena između Rimske Republike i…
[Paulina] Reći ću vam jednu stvar.
Nije lako biti istražitelj i osumnjičeni u isto vrijeme…
[netko se nakašljava]
[luckasta glazba]
Gdje ste bili u noći bakinog nestanka?
[dramatična glazba] Pa ne znam.
- Kako ne znate? - Ne znam kada je bila ta noć.
Ili dan.
[luckasta glazba] Dobro, kad ste ju zadnji put vidjeli?
Ni to ne znam.
I vi ste mi neka unuka.
[zviždanje]
[kaotična glazba] Morate se sjetiti! Morate!
Dobro. OK, Bože dragi…
[zviždanje, kaotična glazba]
Čekaj… Možda i znam.
[deda] Evo, frižider. To je za tebe. Ti odi, fino…
Paulina!
- Evo me! - Brzo, brzo. Idemo!
Žurimo, žurimo! Idemo kositi.
- Aha, može. - Izvoli, tvoj kofer.
Idemo, djevojke. Brzo, brzo. [intrigantna glazba]
Sad ćemo mi to pokositi.
[intrigantna glazba]
- Ljerka. Ljerkice! Ključ. - Koji ključ?
Ključ od katedrale. Ključ od vrata, daj!
[intrigantna glazba]
- Hej, hoćemo do vrta, deda? - Ne sad.
Sad moramo pokositi, onda idemo do vrta.
- Nije kod mene. - Daj da ja vidim.
Kako nije? Pa ti ga uvijek nosiš.
Valjda sam zaboravila.
Nije.
Isuse Bože. Pa sat vremena smo vozili za badava.
[cvrkut ptica u pozadini]
Ništa, idem kod Franca. On ima rezervni.
[cvrkut ptica i cvrčanje cvrčaka u pozadini]
A da naganjamo guske?
Kaj? [slovenski] [To ti je najbolje.]
[Samo im moraš polako prići.]
[Kao da se ti njih ne bojiš.]
[Pa počekati da se one rasrde i krenu na tebe.]
[I odjednom, bum!] [glasan ton]
[Pa ti kreneš njih naganjati, ovako.]
[brza glazba, baka sikće i plješće]
[Pogledaj, tamo je.]
[brza glazba, baka sikće i plješće]
Evo je!
Tamo je. [deda] Što radite vas dvije?
Franc je u Mariboru. Idemo!
[cvrčanje cvrčaka u pozadini]
[intrigantna glazba, policijske sirene u daljini]
[pripovjedač] Ako se inspektor Pap u nešto mogao uvijek pouzdati
onda je to njegov nos.
[intrigantna glazba]
Istina je, s druge strane, zafrknuta biljka.
Ponekad moraš otići dalje da bi joj prišao bliže.
[intrigantna glazba]
- [pripovjedač] Što to radite, inspektore? - Brojim katove. Psst.
Samo pitam…
[glasno kucanje]
Inspektor Pap.
Tajni zadatak.
[prijenos utakmice na TV-u u pozadini]
[žena] Gol!
[prijenos utakmice na TV-u u pozadini]
- Luka, tko je ovo? - Inspektor Pap! Najbolji detektiv u gradu.
[napeta glazba]
[jako napeta glazba]
[jedva čujni prijenos utakmice]
[spori koraci]
Gospođo, objasnite mi samo ovo.
Kako je moguće da potpuno zdrava osoba provodi pola godine u toplicama?
Paulina, kak’ se ti to tako čudno razgovaraš?
Čekaj, je li to..?
Jel’ to onaj novi sako koji sam sebi za posao kupila. Onaj skupi.
Zip!
Ja ovdje postavljam pitanja!
Znači i dalje tvrdite da je vaša svekrva u toplicama?
Čuj nju, svekrva… Baka, Paulina.
Da, tvoja baka je u toplicama. Gdje bi drugdje bila?
U kojim toplicama?
U…
U Čateškim… Čateškim toplicama.
Da, u Čateškim.
Kako onda objašnjavate… Ovo!?
[brza, intrigantna glazba]
U pravu si, Paulina.
- Baka nije u toplicama. - Pa, no…
Znam, ljubavi. Samo…
Oprosti, tata i ja stvarno nismo znali kak’ da ti kažemo.
Slušam.
Baka ima Alzheimera.
- Koga? - Bolesna je.
Život je to, Linice moja…
[Paulina] Ne znam tko je taj Ajncgajmer, ali osjećala sam se kao
da me je netko udario loptom u glavu.
I to ne bilo kakvom, [spori, prigušeni otkucaji srca]
već velikom, teškom lopturinom.
[glasan, prigušen udarac]
[prigušen udarac]
[prigušena, pomalo vrtoglava glazba]
[govori slovenski] [Tko su ti ljudi?]
[prigušena, pomalo vrtoglava glazba]
Pa to je tvoja unuka, Paulina.
Tvoj sin, Saša i tvoja snaha, Tatjana.
Paulina.
Saša.
- Tatjana. - Tako je.
A kako je tvoje ime?
Ja sam Branko. Branko, tvoj muž.
Po stoti put danas.
[A tko je ta babica koja gleda u mene?]
[intrigantna glazba]
[švrljanje po papiru, intrigantna glazba]
[intrigantna glazba]
[Paulina] Dragi Djeda Božićnjak,
ovaj Božić odlučila sam da ne želim nikakve poklone!
Samo želim da me naučiš da izgradim vremeplov.
[intrigantna glazba]
Sjećaš se kad sam rekla baki da imam previše zadaće
i da ne mogu doći kod nje na ručak?
E, pa… Lagala sam. I jako mi je žao zbog toga.
[intrigantna glazba]
Žao mi je i za ono kad sam rekla tati da je baka dosadna
i da svaki put postavlja ista pitanja.
Ali kad mi budeš javio kako se gradi vremeplov,
vratit ću se u prošlost odgovoriti baki svaki put na isto pitanje.
[odzvanja] Svaki put, na isto pitanje baki…
[svečana, božićna glazba, Djed Božićnjak pjevuši melodiju]
[kaotična glazba, udarci, vikanje, eksplozije]
[božićna melodija na zvončićima]
[Djed Božićnjak] Draga Paulina,
jako me veseli što mi velika cura kao ti još uvijek piše pisma…
Nažalost, moram ti priznati da čak ni ja, Djed Božićnjak,
nisam toliko čaroban da bi znao vratiti vrijeme.
[božićna melodija na zvončićima]
Ho, ho, ho! [vesela božićna glazba]
Paulina, samo hrabro!
Ho, ho, ho!
Znam da te možda plaši što tvoja baka nije ista kao prije…
Ali što sad? [božićna melodija na zvončićima]
Ovo ti je super prilika upoznati svoju novu baku!
I da, povedi sa sobom i tatu.
Mislim da bi mu dobro došlo malo razonode.
[tiho otvaranje vrata]
[intrigantna glazba]
[dramatična melodija]
- Znala sam! - Znala sam da si znala.
[dramatična melodija]
[smijeh, opuštena melodija]
[opuštena božićna melodija, poljupci]
Idem ja spavati, Djeda Božićnjak.
[opuštena božićna melodija]
- Laku noć. - Laku noć.
[opuštena božićna melodija]
Bok, ja sam Paulina! A ti?
Ljerka.
[govori slovenski] [Imaš lijepu, dugu kosu.]
Hvala ti!
I ti imaš OK [kosu]…
Samo, možda malo drugačiji stil.
- [Pada li ti nešto na pamet?] - Pa…
Ako imaš nekakve
šarene kopčice. Tu, tu i tu…
Češalj, definitivno.
I škare.
To će biti u redu.
[Paulina] I znate što?
Ispada da nova baka voli sve iste stvari kao i ja!
[ugodna glazba na klaviru]
Što kažeš na ovaj?
Taj bi ti pasao uz one štikle koje si kupila.
[ugodna glazba]
- Ogrlica, ha! Odlično! - Dobro. Da, da.
‘Ajmo dalje. Opa, vidi naušnice!
[Čekaj malo. Da si pogledam.]
- Top! - Da, super.
[Paulina] E da, jako voli krafne!
Prije bi uvijek rekla…
Joj ne znam, taj moj kolesterol…
[zabavna glazba]
Ma dobro, budem još samo pola.
[zabavna glazba]
- [Paulina] A sada kaže… - Moja je zadnja!
Ali ti si već pojela tri! Nije fer!
[Ne, moja je.] [kaotična glazba, vika]
Paulina, daj baki tu krafnu! [kaotična glazba, vika]
Mama ti je baka!
Hej! Hej! Hej!
[baka viče, kaotična glazba]
[tihi smijeh, žamor djece]
Baš me zanima što radi dok nije u školi…
Da, mene isto. I u kojoj ulici živi?
Jel’ živi sama? Jel’ ima djecu?
Ako ima djecu, je li jednako stroga prema njima kao i prema nama?
- Ratko, o čemu ti pričaš? - Pa o profesorici Mirčetić…
[glasan udarac lopte]
- A ti? - - Pa o Marti iz 5. - D razreda!
Zašto te zanima Marta?
Pa mogla bi ja tebe to pitati za prof. Mirčetić!
Ovako Paulina, jel’ ti znaš koliko ja imam na polugodištu iz geografije?
- Tri? - U redu.
Jesam li ja ikada u povijesti mog školstva i učenja,
imao manju ocjenu od pet?
Ne… Čekaj ti si sada ljut zbog toga ili?
Ja? Ljut? Pa nema šanse.
Meni je preuzbudljivo uz tu profesoricu.
No, znaš… Ja konstantno učim geografiju. Bez prestanka.
A kada bi trebao ići spavati,
ja se pravim da spavam, da se mama i tata ne naljute,
ali ja učim geografiju! Da budem što bolji u njoj.
Ja nju sanjam!
[jako dramatična glazba]
Glavni grad Azerbajdžana, je Baku, Paulina! Baku!
Bože, jesi li ti normalan?
OK, znaš kaj. Pitat ću te samo jednu stvar.
Jesi ti možda zaljubljen u tu Mirčetićku?
Bože dragi…
[spora, čeznutljiva glazba]
[žamor djece u pozadini, koraci]
[Ratko] Evo. Izašla je. [Paulina] Idemo za njom!
[spora, luckasta glazba]
Polako, polako…
[spora, luckasta glazba]
- [Paulina] Idemo u lijevo. - U desno.
- U lijevo, kad ti kažem. - U desno, ako ona ide u desno.
- Slušaj me. Mi smo djeca koja izlaze iz škole. -Pa nismo li?
[pripovjedač] Gđa. Mirčetić, naoko obična profesorica zemljopisa…
No, kakve sve tajne skriva ta vremešna dama?
To možda nikada nećemo doznati.
I što ćemo sad?
[žamor djece u pozadini]
[djevojka] Bok! Vidimo se.
[žamor djece u pozadini]
- Idemo za njom! -’Ajmo!
[dramatična glazba]
[pripovjedač] Misteriozna Marta.
Na prvi pogled, samo još jedna učenica petog razreda.
No, kakve sve tajne skriva…
Joj, daj, dosta više s tim glupostima!
- Pa što sam ti ja rekao. - Ne ti, Ratko. Onaj glas u mojoj glavi!
Aha, onda OK.
[pripovjedač] Ali Paulina, zašto si takva? Mislio sam da smo prijatelji…
Šuti, ne uklapaš mi se u ovu scenu i kraj!
- Hvala. - [pripovjedač] Nema na čemu. Ups!
Idemo!
[dramatična glazba]
[spora, blago napeta glazba na klaviru]
[dramatična glazba]
[jeziva melodija]
[dramatična glazba]
[napeta melodija]
[dramatična, napeta glazba]
[rock glazba s radija]
[glasnija rock glazba]
[rock glazba, udarci]
- I odjednom mi je ta Marta iz 5. - D
bila manje strašna.
Više nije ni tako loša.
Možda nikad nije bila loša. Možda se samo meni činilo.
Ali dobro i Nikolina je rekla da je loša…
Ali dobro, mislim, možda mene ona samo ovako mrzi…
[pljusak tekućine]
[smijeh]
[rock glazba]
Ja možda pretjerujem, ali ona stvarno nešto ima.
Mislim, slušaj… Ja stvarno ono…
Ljudi su dobri, ali možda je ona malo loša.
Jagoda.
Da, to je voćni jogurt, s komadićima.
Stvarno ne znam što ću s njom.
[Znaš što bi ja napravila na tvom mjestu?]
[Ubrala bih najljepše cvijeće i darovala ih toj curi koja te gnjavi.]
Ne kužim.
[Tko tebe s kamenom, ti njega s kruhom. Tako reče moja mama Urška.]
- Ma daj, moja prabaka se zvala Urška. - [Ozbiljno?]
- [A ona je isto bila Slovenka?] - Da.
- [Vidiš kako je svijet mali.] - Stvarno je.
- Hoćeš ovu gumicu? - Mhm.
Evo ti ova i ova.
I ova!
[brza, kaotična glazba]
[špricanje, brza, kaotična glazba]
Mama, mogu van s Anom i Nikolinom?
Ne, dok ne napišeš zadaću, nema van.
[brza, kaotična glazba]
Evo mama sva zadaća je sada gotova. Mogu sada van?
Kaj ti misliš, da bu se soba sama posaugala?
[kaotična glazba, usisavač] Mama!
Mama!!!
Cijeli dan pokušavam tebi i baki kupiti jedan cvijet za Majčin dan.
- Kaj je to danas? - Da!
Ljubavi, daj da ti dam neke novčeke da si kupiš. Hoćeš Tik Tok?
[kihanje]
[opuštena, vesela glazba]
[žena] Gđo Mirčetić! [dramatična melodija]
Evo, ovdje imam… Friški, krasni karanfili su stigli.
Hoćete malo za kontrast?
Vaše naočale!
Ajoj. Hvala! [blagi smijeh]
[pozadinska buka grada]
[pozadinska buka grada, žena pjevuši, špricanje]
[uzdah]
Oprostite, mlada damo!
Halo? [ton neodgovorenog poziva]
Dobili ste Ratka. Isključio sam mobitel jer ili učim
ili ponavljam gradivo ili pišem domaću zadaću
- ili sam totalno… - Uvijek sve moram sama!
[intrigantna, pompozna glazba]
[glazba postaje tišom]
[cvrkut ptica]
[žena] Idemo sad lijevo.
[elektro glazba]
Desno.
Lijevo.
Desno.
Lijevo.
Desno.
Nazad.
- [žena 2] Bok, curice! Dođi! - Bok!
- [svi] Hoćeš sokića, kolačića, limunade… - Pa može!
- Sa čokoladom, uzmi ovaj… - Uzmi za kasnije…
Paulina, jesi to ti?
[elektro glazba u pozadini]
Oh!
Profesorice Mirčetić!
Otkud vi ovdje?
[lagani smijeh]
Pa ja ti ovdje živim!
- Vi ste toliko stari? - Šalim se.
Došla sam u posjet mami. A ti?
Ja?
Ja ovako malo… Baki.
To si njoj cvijeće kupila? Stvarno si krasna unuka.
Ali, moja baka ima Ancgajgnera.
To vam je ona velika bolest.
Aha, aha.
Mhm.
Ja bi sad najradije svo vrijeme provodila s njom…
Ali znate sve ove obaveze i to…
- Kužite. - Da, da, da.
Pa… Htjela sam vas pitati,
hoćete mi onda zapravo rušiti prosjek iz geografije?
Čekaj, ti imaš jedinicu iz zemljopisa?
Paulina, pa koji je glavni grad Hrvatske?
- Pa, Zagreb. - Pa, bravo!
Kakva jedinica? Nećemo valjda žalostiti baku?
No?
- Mhm. - [iz daljine] Violeta?
To mi je mama. Idem. Vidimo se u školi! Bok!
Violeta!
Bok!
[elektro glazba u pozadini, srkanje]
[rock glazba na radiju]
- Ljubavi! Deda te zove. - Deda? Ne zove!
- Zove, na fiksni. - Mi još uvijek imamo fiksni?
Halo, deda? [lupkanje]
Deda?
[glasno lupanje i vika] Paulina, čuješ me?
Deda Branko je!
Ništa ne čujem, prekidaš mi.
Deda Branko je!
Halo?
[prigušeno lupanje]
- Deda? - Jel' me čuješ?
- Ništa te ne čujem. - [Idemo na more, na more!]
Ostani na mjestu…
Koji… Koji je to… [prigušeno lupanje i vika]
- Ne mogu je zaustaviti, ne mogu više… - [Idemo na more! Idemo na more!]
Evo!
Stiže koktelčić!
[opuštajuća, havajska glazba]
Evo za tebe!
- Hvala! - I za mene.
[opuštajuća, havajska glazba]
Ah…
[Ne znam zašto me nigdje ne pušta. Ponaša se kao da sam mala beba.]
Tko? Deda?
[Da, taj stari deda. Ne mogu disati od njega.]
- Ljerka, Paulina, trebate li nešto? - Ne.
[Paulina srče sok]
[Boji se da ga opet ne vidim.]
- Koga sad pak? - [Tog dečka, kojeg sam ti spominjala.]
Baka, ti imaš dečka?
Daj pet!
[Tako smo se lepo gledali…]
[Neki dan, na travi. On se pretvarao da nešto radi,]
[ali je zapravo gledao u mene.]
[vesela polka, glasanje krava i kokoši]
[jauk]
[vesela polka, glasanje krava i kokoši]
[Paulina se hihoće]
[opuštajuća, havajska glazba, srkanje]
- E, a kako se zove? - [Ne znam. Ja ga zovem Rumenko.]
- Rumenko? - [Kad me pogleda, zarumeni se kao jabuka.]
[vesela polka, glasanje krava]
[udarac]
[kukurikanje]
[opuštajuća havajska glazba]
- Dalje… - Mhm!
[Ima lijepe oči, crnu kosu, nekoliko dlaka na bradi.]
[Mislim da je par godina stariji od mene.]
[opuštajuća havajska glazba]
- A, koliko ti ono imaš godina? - 18.
[glasanje koze, intrigantna glazba]
[srkanje]
[udarci]
OK, Paulina. Sad ili nikad.
[izdah]
[udarci]
Khm.
Bok!
Ja sam Paulina. Ti si Marta. I…
Ti i ja se još nismo upoznale. [potiho] Na dobar način.
[normalno] Ali, sve ima priliku, jel’ da?
E, pa… Ja znam da ti voliš glazbu.
Ja volim glazbu, svi volimo glazbu. Tko ne voli glazbu, jel’ da.
To je odlično! To je jako zabavno i glazba spaja ljude…
I to je jako… Nebitno.
Ja sam danas došla, da ti dam nešto.
Samo minuta.
[zveckanje i premetanje]
Ta-da!
Ovo su moje stare slušalice. Ja sam dobila nove,
pa sam ti odlučila pokloniti ove stare.
Tako. Tu ti se upale.
Tako. Sad svijetle. Eto.
Odlično!
O, kasnim!
Bok!
[luckasta glazba]
Yes!
[luckasta glazba]
[Paulina] Ne znam koliko dugo je Marta tamo stajala kao kip.
Mislim, znam da nije dulje od 45 minuta,
jer kad sam se vratila s tjelesnog, ona više nije bila tamo.
Sutra sam je opet srela.
To je bilo prvi put da me nije ružno pogledala
da me nije počkaljila i da mi nije bacila voćni jogurt u glavu.
[vesela, svečana glazba]
[navijanje, pljeskanje, vesela glazba]
- 5. - C!
[veselje, pljeskanje, vesela glazba]
[smijeh]
[spora melodija, veselje u pozadini]
[brza melodija]
[udarac]
[struganje stolica]
Sjednite!
[struganje stolica]
Ima li netko tko želi odgovarati za višu ocjenu?
Ajoj, joj…
Sjećam se, kad sam ja bila mlada, poanta škole je bila u učenju.
Ja ne znam kad su stvari krenule nizbrdo.
- Nikolina? - Pa…
Moja mama se boji, ako ja ne podignem ocjenu,
da nikada neću upisati gimnaziju. Nikada neću imati dovoljno novaca
i da nikada neću biti sretna u životu.
Bez uvrede djeco, ali ti vaši roditelji nisu normalni.
S kojom ocjenom bi tvoja mama bila zadovoljna?
S četvorkom bi plakala od sreće.
A jesi ti zaslužila 4?
Mislim, 3 dana nisam spavala od učenja.
Ako nisi spavala…
[napeta melodija na klaviru]
Onda tebi, Nikolina, zaključujem 4.
- Yes, yes, yes! - Yes, sad možeš kod mene!
Idemo dalje. Luka?
- Koliko tebi treba? - Ha?
- Koja ocjena, od 1 do 5? - 3 bi mi bilo super.
Kupljeno. Zaključujem dobar. [intrigantna glazba]
Profesorice?
[intrigantna glazba]
- Profesorice? - Idemo dalje. Dajte, dajte…
- Ja bi peticu. -Aha, može. [žamor, intrigantna glazba]
Može meni 4? Molim Vas, 4! [žamor, intrigantna glazba]
- Molim Vas, 5! - Molim Vas, profesorice!
Može! Može! [žamor, intrigantna glazba]
5! 4! 5! [žamor, intrigantna glazba]
[intrigantna glazba]
Ratko.
Ratko!
U stvari…
Ratka ću ocijeniti ja.
Dakle…
U 42 godine, koliko radim na ovoj školi,
Ratko je uvjerljivo najbolji učenik kojeg sam ikad imala.
On je toliko najbolji, da mu s radošću, od srca,
prepuštam svoje mjesto pročelnice zemljopisne katedre.
Profesore emeritus, Ratko Č! Izađite, preuzmite razred!
[svečana glazba, veselje]
[Svi] Ratko, Ratko, Ratko!
[svečana glazba, veselje]
Paulina?
Paulina!
[iz daljine] Ratko, Ratko, Ratko!
[vatromet, veselje, crkvena zvona]
Paulina!
Da?
Ti jedina ne želiš odgovarati za višu ocjenu?
Ne. Meni je dvojka super. Moja mama je imala 2.
Zbilja? Odlično.
Paulina P., onda tebi 2.
Yes!
I tako prođe cijela jedna godina, [luckasta glazba]
a ti ne stigneš ni reći keks.
[luckasta glazba]
- Paulina, kaj si zaboravila? - Yes. Finale!
Cure, čekajte me! [luckasta glazba, žamor]
[luckasta glazba, mobitel zvoni]
- Halo mama! - Hej ljubavi. Jel’ baka možda s tobom?
Ne, danas je finale u graničaru. Rekla sam ti to.
Da, da, dobro. Onda uživaj i daj gol. Goool!
Dobro. Bok!
[spora, napeta melodija]
[melodija zvončića]
[brza melodija]
- Paulina, jesi li dobro. - Ne. Baka mi je nestala.
- Opet? - Da!
[napeta, intrigantna glazba]
[zvono i kucanje na vrata]
Mama!
Inspektor Pap. Molim vas, mjesta malo.
Znači, tako.
OK.
- Vi! -Da?
- Vaše ime? - Branko.
Jeste vi muž od vaše žene?
Saša? Tatjana?
Da. Jesam.
Kako je moguće da je Ljerka uspjela izaći
iz ovog stana, bez da ste vi to primijetili?
Čujte deda, što je, je. To pitanje je na mjestu.
Poslije ručka, ja sam malo pridrijemao…
Kad sam se probudio, nje više nije bilo u stanu.
Znači, tako. Vi ste malo pridrjemnuli?
Da.
U koliko ste imali ručak?
U jedan, kao i obično.
Sad je 2 i 15. Nije mogla daleko.
[mobitel zvoni]
- Halo? - Paulina, gdje si ti?
Mislim da ste me zamijenili s nekim.
- Inspektor Pap? - Da?
Učitelj Hrvoje na aparatu. Trebate možda pomoć?
- Pojačanje uvijek dobro dođe. - U tom slučaju, stižemo!
[intrigantna glazba, policijske sirene i radio, žamor]
[detektivka] Koliko često je usisavala stan?
[tata] Svaki drugi dan.
A koliko često je kuhala kavu? [sirene, radio, glazba]
- Jednom tjedno. - Apćiha!
- Istina. - Što je gđa. Ljerka ručala pred 11 dana?
Inspektore mislim da ovo trebate vidjeti. [intrigantna glazba]
Gumena patkica.
[intrigantna glazba]
Vikleri.
Lak za nokte.
Izgleda da se gđa. Ljerka sredila prije nego što je nestala.
[intrigantna glazba, policijski radio]
- [detektivka] Koliko puta dnevno… - Gospodine Saša!
U moj ured, molit ću vas!
[intrigantna glazba]
- Paulina, Paulina! - Nije vaš red gospođo!
[naglo paljenje svjetla]
Što biste rekli, koliko dobro poznajete vašu majku?
Pa… cijeli svoj život?
Onda ste sigurno čuli za ime Rumenko?
Da, da, da. Tako se zove onaj sladoled?
Postoji svjedok koji tvrdi da je to ime Ljerkine prve ljubavi.
Sjednite!
Ali ovo nema nikakvog smisla, Paulina!
[škripanje stolice]
[udarac]
Inspektor Pap!
Inspektor Pap. Tvoja… Vaša baka je bolesna…
Pa upravo zato vas to i pitam!
Kolegice Nikolina, 3. poglavlje, molit ću vas, Alztajmer.
Primljeno.
„Bolest najprije napada kratkoročno pamćenje
dok ono dugoročno može ostati očuvano godinama.”
Drugim riječima, vaša majka se možda ne sjeća što je danas ručala,
ali se itekako sjeća njezine prve simpatije.
Kužite?
Ne kužim.
Kolegice Ana, molim vas, preuzmite.
[silazna melodija]
Uvidom u osobnu dokumentaciju,
saznajem da je gospođa Ljerka odrasla u selu Dobova,
u Sloveniji, gdje je živjela do svoje 19. godine.
[uzlazna melodija]
[kratka, dramatična melodija]
Koje su šanse da se tada i tamo prvi put zaljubila?
[glasan pljesak, ovacije]
Bravo, inspektore!
[glasan pljesak, ovacije]
Pa ne misliš valjda…
Ne mislite…
Inspektore Pap, ne mislite valjda stvarno
da je moja majka pobjegla u prošlost?
Ha, čujte… To mi je jedina opcija.
Prema rasporedu, idući vlak za Dobovu,
s kolodvora kreće u 14.45.
[otkucavanje sata]
Imamo 13 minuta.
[napeta glazba]
[glazba postaje sve napetijom]
Idemo!
[dinamična glazba, mama viče]
[škripa guma]
Halo! Poziv svim jedinicama! Stižete li na vrijeme?
[kočenje]
Bili bismo brži da vi niste uzeli auto!
Lidija, ne gnjavi. Jeste nazvali Luku?
Darija ga upravo zove. [dinamična glazba]
Luka, brzo! Kreni prema kolodvoru!
Ne počinje vama tekma onak… sad? [svi] Ovo je važnije!
[dinamična glazba]
Hej, Sunčice!
Uzela sam patlidžane. Zašto trčiš okolo?
Ne trčim okolo, nego tražimo baku Pauline P.
- Aha. - Idem, idem!
[škripa guma]
[dinamična glazba]
[škripa guma]
[vikanje, dinamična glazba]
Koči! [škripa guma]
- Vozačku! - I prometnu, molim.
[šuškanje papira]
- Prošli ste na treptajuće zeleno. - Preko nemoćnog ležećeg policajca.
- I bez uključenih brisača. - U crvenom autu!
[obojica] Propisi su propisi.
Inspektor Pap. Hitan slučaj zove.
- Inspektore Pap! Naređujte. - Zapovijedajte.
Za mnom!
[mama] Paulina!
Paulina! Cure vraćajte se. ‘Ajde, Saša kreni! Paulina!
[dinamična glazba]
Koji vlak vozi za Sloveniju?
- Odgovorite čovječe. - Ili zauvijek šutite!
[dramatična glazba]
- Ovaj sendvič je od državne važnosti. - Kruhni dokaz.
[dinamična glazba]
- Stani, stani, stani! - Ej, stani! Stani!
[glazba postaje sve sporijom]
[pozadinska buka grada]
[truba auta]
Trebate prijevoz?
[dinamična glazba]
- Evo me. - Ajde, idemo.
- A bicikl? - Nije bitan.
[brza, dinamična glazba]
- Bok cure! - Bok!
[žamor]
Baka čeka! [žamor]
[brza, dinamična glazba, svađa]
[auto ubrzava]
[djevojke viču]
- Sve će biti dobro. - Ruke dolje!
Sunčice, prsluk! ‘Ajmo!
[djevojka] Luka, koncentracija! Rekla sam ti da baka ide na spoj!
Opušteno! [Luka] Učitelju, pomozite!
[kaotična, dinamična glazba]
[Paulina] Sad ćeš ti biti naš Rumenko.
[zvoni mobitel, kaotična glazba]
Halo? Bojim se da ste me zamijenili s nekim.
[sve] Šuti i pogledaj fotku.
[dinamična glazba]
OK.
[brza, dinamična glazba]
[napeta glazba]
Moramo odmah nazad!
[škripa guma]
[škripa guma, auto ubrzava, dinamična glazba]
[dinamična glazba]
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
- Što ste joj ono rekli? - Da uskoro kreće vlak za Sloveniju.
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
[spora, opuštajuća glazba]
[opuštajuća, blago vrtoglava glazba]
[otvaranje vrata]
- Dobar dan! - Dobar dan.
[vesela, intrigantna glazba]
- Idete za Sloveniju? - Dobovu.
- Ja isto! - [Možemo onda skupa.]
Dogovoreno.
[vesela, intrigantna glazba]
- Inače, ja sam Paulina. - Ljerka.
[vesela, intrigantna glazba]
- Oh, stigli smo. - [Stvarno? Bilo je i vrijeme.]
[vesela, intrigantna glazba]
Vidimo se, Ljerka!
Adio…
Paulina.
[žamor djece u daljini]
[žamor djece]
Bok!
[žamor djece]
[Luka] Daj prestanite! [Paulina] Luka, izgledaš odlično.
[žamor, luckasta glazba]
Daj, Paulina, ovdje!
Ne moram se valjda ljubit’ s tvojom bakom?
Nemoj pričat’ gluposti.
[žamor, luckasta glazba]
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
[dubok izdah]
[spora, intrigantna glazba]
Ks! Ks!
[tiho] Luka. Luka.
[u blizini] Luka! Tu dođi!
Sakrij se!
Hvala ti na trudu, ali netko je prije tebe došao.
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
[koraci]
[intrigantna, kratka melodija]
[Došao si?]
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
Što si mislila, da neću doći?
[Nikad nisam bila na spoju.]
[pozadinska buka grada, cvrkut ptica]
[vesela, umirujuća glazba]
Pa to je Rumenko!
[vesela, umirujuća glazba]
[zvoni mobitel, glazba prestaje]
Ispričavam se.
Tko sad zove? Ratko?
Dobro, gdje ste vi? Utakmica počinje za pet minuta!
Utakmica!
- Pričekajte nas još malo. - Za koliko ćete biti ovdje?
Pa, ako skratimo svu tu ljubav i sve to, za 10, ali maksimalno 15.
Tu su za 15 minuta!
[učitelj pušta dubok izdah]
Dobro, slušajte, ovako stoje stvari.
Ako protivnička ekipa kasni više od 5 minuta,
možete proglasiti pobjedu, ali bez borbe.
[veselje, vesela glazba]
[u blizini] Oprostite!
Ja bih imala nešto za reći.
[spora glazba]
[Paulina] Nikad nisam saznala što je Marta rekla
i kako je uspjela sve nagovoriti da nas čekaju.
[spora glazba]
Ali, pomogla mi je kada mi je trebalo.
Ček, jesmo mi onda frendice?!
[prepiranje, spora glazba]
[jako dramatična glazba]
Dok sam čekala početak finala,
sjetila sam se nečega što mi je tata jednom rekao.
[tatin glas] Ovo ti je najbolji dio života, a ti toga nisi ni svjesna...
[Paulina] Pa znaš što, tata? Možda i jesam!
[vesela glazba, zviždanje, navijanje]
Imam najbolje prijateljice i prijatelje na svijetu!
Dajte mi koju godinu. Sigurno ću se zaljubiti u jednog od njih.
[vesela glazba, zviždanje, navijanje]
A tu je i moj deda, kojem znam da nije lako…
I moja baka. Moja lijepa, cool, najbolja baka.
[vesela glazba]
[zviždaljka]
[napeta glazba]
[vesela glazba]
Inkluzivni titlovi: Nevio Reiter za Film svima 2025
[vesela glazba]