Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DIB. 1981 SAIMNIECĪBA EKOVELIJA
Labrīt, mīļā.
Šorīt bija jābrauc prom superagri - jāaizved segli.
Ceru, ka nepamodināju.
Vai izvedīsi zirgus ārā, ja pārstās līt?
Mājās būšu pēc kādas stundas.
Nāc nu. Iesim.
PETIJA MOBILAIS
Šajās brīvdienās paliksim mājās, ko?
Pieķersimies lietām, ko visu laiku atliekam.
Apsolu salabot plaisu guļamistabas griestos.
Ei, es tikai gribēju atvainoties par vakarvakaru.
Biju piedzērusies un neiejūtīga.
Nu lūk, pēc pusstundas būšu mājās
un apbēršu tevi ar skūpstiem, līdz tu man piedosi.
Keita. Atvaino.
- Es negribēju nobaidīt. - Nē. Atvaino.
Es tikai izvedīšu...
Kāds ir spriedums?
Varbūt labāk apskatīsimies abi kopā?
Nez. Būs labāk?
Labi. Nāc, Kūp!
Redzi tās iedobes? Spāres kuru katru dienu var sabrukt.
Tad būs riktīgas ziepes.
Cik maksā nomainīt?
Ja paliec pie lubiņām, būs ap 9000 $.
- Labi. Es padomāšu un došu ziņu. - Bez steigas.
100 LABĀKIE ADVOKĀTI
- Labrīt, Keita! - Sveika!
Hena, kāpēc neesi apģērbusies?
Vai vari būt pieklājīga un sasveicināties ar Keitu?
Sveika, Keita.
Sveika, mīlulīt.
Ričard, mīļais, Keita atkal atnākusi.
Esmu kabinetā.
Atvaino, man jāģērbj mazā.
- Iesi iekšā? - Jā, protams. Paldies.
Nāc, mīlulīt. Jāsteidzas.
Nāku jau, nāku. Nu gan, mamm!
- Labrīt. - Ei.
Nāc iekšā.
Mēģinu atrast lietas aprakstu.
Pieņēmu jaunu asistentu, un nav labi.
Nezinu, kur, ellē, kas stāv.
Lūdzu, apsēdies.
Paldies.
Jā, būs labi.
Nu? Ziņā rakstīji, ka tev jārunā par jumtu. Vai tā?
Jā...
Rendijs bija atbraucis apskatīties, un diemžēl mums vajag jaunu.
- Nu, es nebrīnos. - Zinu. Zinu.
- Domāju, ka būs vēl divi gadi. Vismaz. - Cik?
Cik?
9000.
9000? Tas pārvēršas par nelāgu joku.
Nē, bet tas būs uz desmit gadiem.
Viņš teica - vismaz uz desmit.
Zini, es klubā saskrējos ar Ketiju Dimonu.
Tu jau pusgadu atceļot viņas meitas jāšanas nodarbības.
Hilarija Steforde teica to pašu.
Klau, man žēl, ka zaudēji Petiju, bet es nevaru gāzt naudu izputējušā lietā.
Īpaši tāpēc, ka vairs neesam precēti.
Un es to saimniecību vispār negribēju.
Ja nespēj tikt galā, tev tā būs jāpārdod.
Atā, Ričard!
Atā, tēt!
Atā! Prieks jūs redzēt.
- Izpriecājieties! - Es kavēju. Ejam!
Paldies.
Minu, ka no Klēras tev ziņu nav.
Viņa pagājšnedēļ uzradās.
Trijos naktī. Un dauzīja pa durvīm.
Ko viņa gribēja? Zin...
Ko viņai vienmēr vajag? Naudu.
Un tas, ka tu turpini viņai dot visu, ko viņa vēlas, nemaz nepalīdz.
- Viņa ir mūsu meita, Ričard. Ko... - Mēs apsolījām,
kad runājām ar konsultantu, vai atceries?
- Abi apsolījām neveicināt... - Jā. Tu zini, ka es centos.
- Tu zini, ka centos. - Neko tu necenties, Keita!
Viņa uzradīsies un uzsmaidīs, un tu labprāt izliksies, ka viss kārtībā.
Nav kārtībā! Mūsu meita ir ļoti slima.
Viņš rej tikai tad, kad mājās pārbrauc tu.
Tu viņam ēst dod?
- Viņš man roku nokodīs. - Izbeidz. Viņam viss ir labi.
- Es tā pēc tevis ilgojos! - Es pēc tevis vēl vairāk.
Kas tev ar matiem, mamm?
Es tev varētu jautāt to pašu.
Labi, es tev sarunāšu frizieri.
Tev tiešām jāsāk atkal par sevi rūpēties.
Kāpēc tu man nepiezvanīji?
Garš stāsts.
Un tāpēc - vai varu dabūt tavu iPad, lai izlasītu savas ziņas?
Labi. Kur tu biji?
Raiena draugi Dūibīčā bija noīrējuši māju.
Tu manas ziņas nesaņēmi?
Nē, man nosprāga telefons.
- Mēs to tikko nopirkām. Jau saplīsa? - Raiens iemeta okeānā.
Kā tādu tālo piespēli. Kā...
Plunkš! Zivju barība.
Kāpēc?
Tāpēc, ka viņš ir pimpis.
Neuztraucies, es atriebos.
Pirms aizbraukšanas savācu viņa mantas un nometu no tilta.
Viņš tagad noteikti nenormāli psiho.
Ak dievs, tiešām.
Uzdevums izpildīts.
NOPIETNI, NAV SMIEKLĪGI. KUR, ELLĒ, IR MANAS MANTAS?!?!?!
Klēra, nu beidz.
Tā notiek, ja visādām mauķelēm draudzenes klātbūtnē sūta daikta bildes.
Tad varbūt šķiries.
Es to darīšu. Steigšus.
Bet vispirms man vajag...
Man vajag telefonu. Aizbrauksim uz Verizon?
Jā. Ievedīšu zirgus, tad varēsim aizbraukt.
Izsalkusi? Ceptu siermaizi gribi?
Esmu badā.
Nu...
vai jūties labi?
Esmu "tīra", mamm. Viss labi.
Es tā priecājos, ka atbrauci!
Kļūsti greizsirdīgs? Greizsirdīgs?
Aizbraucam rīt uz Māršezeru nopeldēties?
Tev nāks par labu.
Jā, nu, paskatīsimies.
Atceries - kad biju maziņa, man likās, ka ezerā dzīvo spoks?
Jā, protams, ka atceros.
Tu viņu sauci par Arielu, jā?
- Nē, par Auroru. - Aurora, Mārškrīkas ezera spoks.
Cik baisi!
Nē, es atvēršu.
Kur ir manas mantas?
Ak dievs, kas tev ar seju?
Nevajag, Klēra! Es zinu, ka tu tās pievāci.
Raien, par ko tu runā?
Tu apjaut, kādos sūdos es tevis dēļ esmu?
Manā somā bija puskilo.
Es Džekijam pateicu, ka tu to nozagi.
- Tā ka, ja neatdosi... - Ko?
- Tu izstāstīji Džekijam? - ...viņš tevi meklēs.
Raien, kas ir ar tevi? Kāda velna pēc tu man to nodarīji?
Tāpēc, ka man ir bail!
- Tu zini, kāds Džekijs ir. - Nestāsti viņam, kur dzīvoju!
Nestāsti Džekijam, kur es dzīvoju, nolādēts!
Ei!
Ei, vai te viss kārtībā?
Es iziešu.
Uz kurieni?
Uz kurieni tu brauksi?
Mīļā, tev viss labi?
Klēra.
Klēra. Klēra.
Klēra.
Piecelies. Aiziet, celies kājās!
Nu re.
Tā. Nu re.
Klēra.
Mīļā, jāparunā par pagājušo nakti.
Es iemetīšos ūdenī.
Tu neizvairīsies.
Nu tā.
Piecpadsmitā reize. Man tūlīt rokas nokritīs.
Es to laiku atceros.
Sakiet, ka kļūs vieglāk.
Ak dievs, nē. Pagaidiet tikai!
Es jokoju.
Katra diena ir kā dāvana.
Nu, kā man lēkt? Mest kūleni uz priekšu vai atmuguriski?
Atmuguriski!
Jums jāapsola, ka tā nemēģināsiet. Jāapsola ar mazajiem pirkstiņiem.
Visi parādiet!
- Mēs apsolām! - Tas nav mazais pirkstiņš!
- Ir gan! - Nu lec!
Labi!
Trīs, divi, viens!
- Čau. - Čau.
Zini, man nesen datorā izlēca reklāma -
Česteras Publiskā koledža.
Mamm, reklāmas tāpat vien neizlec. Tas nozīmē, ka tu to meklēji.
Nav svarīgi, kā tā tur gadījās.
Svarīgi ir, ka viņiem ir radošās rakstīšanas studijas.
Kāpēc tas ir svarīgi?
Tāpēc, ka tev vajadzētu domāt par atgriešanos skolā.
Un tu labi rakstīji.
Ko tādu esmu uzrakstījusi, lai tu tā domātu?
To stāstu.
Par māti, kas zoodārzā pazaudē savu bērnu.
Kā domā, par ko tas bija?
Domāju, ka man...
tas bija par nožēlu.
Ne jau par to es rakstīju.
Tātad laikam tā bija izgāšanās - kā visa mana dzīve.
Zini, es neciešu, ka tu tā runā.
Sveika, sirsniņ.
Kā iet?
Nezināju, ka esi uzaugusi tādā nomalē.
Vai dieniņ - zirgi un zaļa zāle...
Skaistums.
Gluži kā tu.
Kā tu mani te atradi, Džekij?
Ei!
Nāc šurp!
Ak dievs.
Zini, es nemūžam nesapratīšu, ko tu viņā saskati,
jo redzu, kā tu skaties uz mani.
Es nekā uz tevi neskatos, Džekij.
Nē?
Nē.
Kur ir mana manta?
Man tās nav.
Tev tās nav?
Es to netīšām izmetu un atvainojos. Nezināju, ka iekšā ir tava manta.
- Aizmeti? Stulbā kuce. - Nezināju!
Kas, ellē, ir ar tevi? Ko izdarīji?
Ei! Liec viņu mierā!
Ko?
Ko tu teici?
Ko?
Bļāviens!
- Uz kurieni? Nāc šurp! - Džekij.
Nāc šurp!
Nāc šurp. Kas ir? Kas?
Nē, viss kārtībā.
Piedod, tik stipri negribēju.
Tikai elpo. Tev ir jāelpo. Lēnām un prātīgi.
Elpo lēnām un prātīgi. Tev viss ir labi.
Ei! Ej nost no viņas!
Vācies nost no viņas!
Tev viss labi?
Nāc.
Kas te notiek?
Man ļoti žēl, Geretsones kundze.
Jūs noteikti esat Klēras mamma. Tikko teicu, cik te ir skaisti.
- Zirgi... - Kas tu tāds?
Esmu tuvs jūsu meitas draugs.
Diemžēl viņa...
Viņa mani apkrāpa un paņēma ko tādu, kas nav viņas...
- Viņa nenozaga. Viņa to izmeta. - Aizveries! Aizveries!
Un tas man radījis sliktas attiecības ar cilvēkiem,
ar kuriem negribu tādās būt.
Ej nost, mamm! Viņš ir traks!
- Klēra, kāpēc tā saki par tuvu draugu? - Ei, ei!
- Viņš man nav draugs! - Tev jābrauc prom, citādi...
es izsaukšu policiju.
Labi, bet lai mēs visi saprotam:
jūsu narkošai meitai ir divas iespējas.
To atdot vai arī atmaksāt naudā.
Pazūdi!
Nāc!
Tu sūda...
Atā, Klēra!
Kas, ellē, tas bija?
Atceries, kā teicu, ka nometu no tilta Raiena mantas?
- Tur kaut kas bija iekšā. - Tu domā narkotikas.
Tobrīd es to nezināju. Tiešām. Kad izsviedu, es nezināju.
Tagad viņš zina, kur dzīvojam. Ja nu viņš atgriežas?
- Neatgriezīsies! - To tu nezini.
Labi, es viņam to neļaušu.
Sasodīts, Klēra.
Nopietni?
Mamm...
Mamm, ļauj paskaidrot.
Mamm!
Mamm.
Mamm!
Ko viņš te dara? Man likās, ka tu steigšus šķirsies.
Raienam manis dēļ ir nepatikšanas.
Viņš gribēja, lai tev atvainojos,
- ka atvedu šurp Džekiju. - Man pie pakaļas. Gribu, lai viņš pazūd.
Tāpēc jau mēs aizbraucam. Pāris dienas padzīvosim dabā.
- Gribēji teikt - pāris dienas palietosi? - Nē. Pāris dienas padzīvosim kempingā.
Labi.
Še, paņem.
Naloksons. Vai zini?
Ņem visu.
Ja gadījumā atkal pārdozēsi.
Mamm, man vajag naudu.
Klēra, vienkārši brauc prom.
Mamm, es jau braucu. Man tikai vajag naudu pārtikai un mantām.
Pārtikai un mantām? Tu mani turi par muļķi?
Raienam manis dēļ ir nepatikšanas.
- Naudu es nedošu. - Šoreiz nopietnas.
- Es devu solījumu tavam tēvam... - Ak dievs, solījums!
Tas sūda solījums! Tu ar tēti un to jūsu sūda solījumu!
Es solu pamest novārtā savu meitu,
- jo man viņa pie dirsas! - Ak tad pie dirsas, ko?
- Mamm, man vajag naudu. Mamm! - Man nav naudas!
Tā visa iztērēta, lai tu atlabtu, bet redzams - tas nav noticis.
Mamm, uz kurieni tu?
Mamm, man ir nepatikšanas.
Man vajag naudu, mamm.
Mamm, man vajag palīdzību.
Mamm, iedod man naudu!
Mamm, atver durvis!
Mamm, atver durvis. Man vajag čeku.
Mēs tiešām to atkārtosim?
Es tāpat to anulēšu.
Nē, tā nebūs. Tu čeku neanulēsi.
Skaidrs, ka anulēšu.
- Nē, šoreiz neanulēsi, mamm. - Tur nekā nav.
Visu jau esi paņēmusi.
Man bija jālūdzas nauda tavam tēvam, lai nezaudētu saimniecību.
Kas, ellē, ir ar tevi?
Mīļā, vai savainojies?
Raien!
Ko?
Raien, ņem suni un ieliec manā mašīnā!
Ko tu dari?
Es ņemšu Kūperu.
Aizvedīšu viņu tik tālu, ka mājas viņš vairs neatradīs
un nomirs badā vai vēl ļaunāk.
Dod man čeku, mamm.
Raien!
Raien, tu Kūperu savāci?
Es cenšos!
Vienkārši atrodi viņu un iemet mašīnā!
Kūper!
Es nezinu, kur, ellē, viņš ir.
Raien, nu ātrāk!
Kūper!
Kas, pie velna, ir ar tevi, mamm?
- Dod man to sūda suni! - Nē! Nē!
Dod suni, mamm!
- Nē! - Dod man to...
Gribi, lai izrauju tev visus tavus pretīgos matus?
- Ei, ei! Klēra. Braucam! - Novācies, Raien!
Novācies no manis!
Draugu tev nav, tētis tevi ienīst.
Tu zini, ka visi tevi ienīst, izņemot mani?
Bļāviens!
Klēra, braucam!
Nāc. Jābrauc.
Lesa?
Paskat!
Sveika.
Ei.
Te nu tu esi.
Tu lieliski izskaties.
Kāds prieks tevi redzēt!
- Ilgs laiks pagājis. - Sveika.
Nu, kas tevi šurp atvedis?
Bija jāaizved treilers Nelijai Godšalkai uz Derbiju.
Kā Nelijai iet?
Ak dievs! Joprojām briesmīga kraņa.
Šķiroties man ikreiz gribas iekrāmēt viņai pa ģīmi.
Sen neesmu viņu satikusi.
Tas ir, īsti neesmu satikusi nevienu.
Nu, necik daudz neesi zaudējusi. Tici man.
- Kurš tev palīdz ar visu tikt galā? - Neviens.
Neviens?
Ak dievs, Keita, tu traka esi?
Agrāk visu darījām divatā ar Petiju.
Kā tu turies?
Nu...
Labi, ka man ir zirgi, par ko rūpēties, citādi es neizlīstu no gultas.
Pagājuši tikai deviņi mēneši...
un tas notika tik pēkšņi.
Jā gan. Jā.
Tas notika...
Es īsti ne ar vienu nevaru par viņu parunāt.
- Tu vienmēr vari zvanīt man. - Negribu tevi apgrūtināt.
- Es negribu... - Tu nekad neesi apgrūtinājums.
Paldies.
Varbūt es varu palikt un šodien palīdzēt darbos, un arī pārnakšņot?
Tev pašai ir savas problēmas.
Turi muti!
Atbraukusi Džounas māte.
Kā man vajadzētu no viņas atpūsties!
Varam uztaisīt vakariņas,
nezinu - piedzerties kā cūkas, izzviegties kā vecajos laikos.
Labi.
Tā.
Labi.
Ak tad atkal māci jāt?
Cenšos.
Apzvanu vecos klientus.
Jā. Kā jauna.
Es izpostīju mūsu ģimeni.
Es biju tā, kas iemīlējās "palīgstrādniecē lesbā",
kā Ričardam patika stāstīt.
- Jā. - Labi, drīz pasūtīšu ēdienu.
Man jebko, tikai ne vegānu tītaru.
Ak mans dievs!
Atceries, kā toreiz Petija to pasniedza uz sudraba šķīvja?
Viņa ar to ļoti lepojās.
Jēziņ! Zini, garšoja kā tūkstoš pakaļas.
Jā.
Un kā Klēra?
Kad runājām pagājšreiz, viņa bija klīnikā.
Jā, viņa atkal to pameta.
Ak kungs!
Agrāk uzskatīju sevi par pārāk garlaicīgu, lai man būtu tik sačakarēta dzīve.
Tava dzīve nav sačakarēta.
Tu sēro. Tu zaudēji Petiju.
Zini, tādiem sūdiem kartes nav.
Pis mani ezis!
Īsta Hallmark kartīte.
"Sēras.
Tādiem sūdiem kartes nav."
Bļāviens! Jā.
Nu... Tā, drusku atpūtīsimies.
- Labi, gribu atpūsties. - Tā, labi...
Soli pa solim.
Mierīgi.
Redzi? Vēl varam dejot.
Dejas beigušās.
Bļāviens!
Ak dievs.
- Tā ir mana zeķe. - Jā, jā.
- Man jāiet gulēt. - Nu re.
Man jāiet.
Labi. Paldies.
Nu re.
Lesa?
TU JOPROJĀM NEPROTI DEJOT. MĪLU! ZVANI JEBKAD. L
PETIJA
Ei, mīļā. Es Klēru atradu un nomierināju.
Viņa notikušo briesmīgi pārdzīvo.
Aši kaut ko iekodīsim, un es vedīšu viņu mājās.
Briesmīga sniega vētra.
Ceļš tā piesnidzis, ka tik ātri nebūsim.
Atpūties.
Drusku spēcīgāk ārējo pavadu!
- Labi. - Iztaisnojies, Mala!
Johaidī, tu izskaties pēc Kvazimodo.
Emma, lūdzu!
Mamm, viņa tikko teica, ka man iet labi.
Izmanto savu kaulu struktūru...
- Ak dievs, tu vari izbeigt? - ...lai turētos taisni.
Lēnām un prātīgi.
Ko tu te dari?
Man vajag palīdzību.
Labi.
Labi. Labi. Vilksim nost.
Tev tek asinis?
Man ne. Piedod, mamm.
Tās ir Raiena.
Labi.
Labi, nomierinies. Elpo.
Mēs atkal sākām strīdēties.
Un es tiešām nezināju, kas tajā somā ir.
- Es nezināju, kas tur iekšā. - Jā. Es tev ticu.
Es viņu pagrūdu.
Es tik stipri negribēju, mamm.
Un tad viņš nokrita no kraujas un atsitās ar galvu, un tā vienkārši...
Vienkārši atvērās.
Kas atvērās, mīļā? Kas...
Viņa galva! Tā...
Viss bija vienās asinīs, mamm.
Vienkārši...
Vai viņš ir drošībā?
Vai izsauci policiju?
- Nē. - Kāpēc?
Tas bija negadījums. Tas bija...
Viņš... Jūs strīdējāties, un viņš nokrita un sasita galvu. Tas nav noziegums.
- Nebija iemesla nesaukt... - Nē. Viņš nenokrita, mamm. Nē.
Es viņam iesitu ar akmeni.
Viņš ļoti dusmojās, un es nobijos,
un viņš nāca man virsū, un es... Mamm!
Mamm, ko lai mēs darām? Ko lai mēs...
Kur Raiens tagad ir?
Es tev uzdošu jautājumus, un tev jāatbild pavisam godīgi, labi?
Uz kurieni jūs aizbraucāt?
Uz Velifordžu.
Mēs vienkārši... noparkojāmies un izvēlējāmies vietu.
Jūs piereģistrējāties? Vai tur bija reģistrēšanās vieta?
Nē, nekā tāda.
Mēs vienkārši nostājāmies ceļa malā un...
Mēs iegājām dziļi mežā.
Vai jūs kāds redzēja?
Nē.
Neviens neredzēja, ka nostājaties, un neviens jūs neredzēja mežā?
- Jā. Mēs vienkārši nostājāmies un... - Klēra, tas ir svarīgi.
Nē, mamm. Zini...
Man liekas, ka neredzēja.
Pirmajā vakarā atbraucām vēlu un nākamajā dienā
gājām staigāt, tā ka varbūt mūs kāds varēja redzēt
- pie ūdens, man šķiet. - Jā. Labi.
Jā.
Vai tev ir Raiena mobilais?
Vai kāds zina, kur jūs abi bijāt?
Nē.
Labi. Ej augšā, novelc drēbes un ieliec tās maisā,
un neizej no guļamistabas, kamēr neatgriezīšos.
No kurienes neatgriezīsies?
Vienkārši dari, kā lieku.
SVEICAM PIE MĀRŠKRĪKAS EZERA
Aiziet!
Ko tu izdarīji?
Es to nokārtoju.
Visu.
Vai paliksi kādu brītiņu pie manis?
Mums šis tas būs jāpārrunā,
lai, ja kāds ko prasa, stāstām vienu un to pašu.
Tātad jūs abi pēc kempinga atbraucāt uz šejieni,
sastrīdējāties, es to redzēju, un Raiens aizbrauca.
Pag. Kāpēc teikt, ka Raiens bija te? Vai tad...
Tu šurp atvedi viņa telefonu.
Ja policija pārbaudīs telefona datus, viņi zinās, ka viņš te bijis.
Tāpēc mūsu stāsts ir tāds.
Jūs abi pēc kempinga atbraucāt šurp, sastrīdējāties,
es to redzēju, un Raiens aizbrauca, un tad tu visu nakti biji pie manis.
Kur viņš ir?
Mārškrīkas ezerā.
Ezerā? Kāpēc ezerā?
Tāpēc, ka bija vēls un diez vai
- man pietiktu laika viņu aprakt... - Ak dievs!
- Ak dievs, mamm! - Tas...
- Klēra, tev jābūt stiprai. Tu spēsi? - Ak dievs.
- Izbeidz tā teikt! - Tev tādai jābūt. Tev...
Es tev nelūdzu neko darīt. Es tev neteicu...
Tev nekas nebija jāsaka. Es to izdarīju tāpēc, ka mīlu tevi.
Es tevi mīlu, Klēra, un nepieļaušu, lai ar tevi kas notiek.
Kas ir?
Džekijs.
Kāds Džekijs?
Tas puisis, kas te bija iepriekš. Tas, kuram Raiens parādā naudu.
Viņš mani izsekoja līdz veikalam un pateica, ka man beigas.
Ko viņš teica?
Pienāca un pabāza man zem zoda ieroci.
- Teica, ka nogalinās. - Nomierinies.
Es tagad psihoju, jo viņš prasa par Raienu,
un, jo vairāk cilvēkiem viņš prasa, jo vairāk cilvēku sāks domāt, kur viņš ir...
Cik naudas Raiens ir parādā?
Desmit tūkstošus.
- Līķi uzpeld. - Ko?
Es lasīju, ka līķi uzpeld, it īpaši, ja ir tik karsts laiks kā tagad.
Vēderā saaug baktērijas, un krūtis piepildās ar gāzi,
un tad tie uzpeld augšā.
KEITA GERETSONE 9000 $ RIČARDS G.
Beidzot nāci pie prāta.
Tik mana meita ir parādā, tā ka tas ir beidzies.
Tagad tu diktēsi noteikumus? Ko, mammīt?
Forši.
Tu te vadi nodarbības?
Jāšanas nodarbības.
Es vienmēr esmu gribējis jāt un nesen tiku pie naudas, tā ka...
Es vairs nekad negribu tevi šajā īpašumā redzēt.
Vai saprati mani?
Tas droši vien ir drausmīgi.
Kas?
Ka ir tāds bērns.
Ka vienmēr jāstrebj viņas savārītie sūdi.
Tas ir beidzies.
Viņš mūs vairs netraucēs.
Ceļamies! Jāiet brokastīs!
Ei. Te Klēras telefons. Labāk uzrakstiet.
Ei. Te es.
Tikai gribu zināt, kur esi.
Piezvani man.
Maini diagonāli!
Ļoti labi.
Lieliski.
Tikai elpo.
KLĒRA, PIEZVANI MAN, LŪDZU KLĒRA.
Vai varu dabūt tavu iPad, lai izlasītu savas ziņas?
ATRODI MANU
KLĒRAS IPHONE TAGAD 94 KM
LAMBERSTRĪTA
Es nesaprotu, kā tu vari sēdēt
un visu dienu lūrēt to sūda TV.
Es gribu visu dienu lūrēt sūda TV.
Ārā ir tava draņķa mamma.
Ko?
Klēra!
Klēra, atver durvis!
Ejam! Celies augšā, nolādēts! Ejam!
- Atver durvis! - Viņa zina!
- Kas notiek? - Laižamies!
- Savāc mantas! - Ātrāk!
- Raien! - Pa sētas pusi! Nāc!
Taisi vaļā!
- Klēra! - Ātrāk!
Bļāviens!
Nu taču!
Klēra, kāp ārā.
Kāp ārā un runā ar mani.
Kas tas bija par līķi?
- Aizver durvis! - Nevaru!
Izstāsti, ko tu ar mani izdarīji.
Klēra! Nu taču, kāp ārā!
- Raien! Nē! - Atpisies!
Nolādēts!
Klēra, lūdzu, atver durvis!
Lūdzu!
KLĒRA GERETSONE
RAIENS MĪĻUM - ESMU STRESĀ.
ES ARĪ. MAN IR NELABI.
VIŅA AIZBRAUCA. TAS NOTIEK. PADARĪTS.
NETICAMI, KA VIŅA TO IZDARĪJA!
MANIS DĒĻ VIŅA IZDARĪS JEBKO.
IZDZĒST
MĀRŠKRĪKAS EZERA DZIĻUMS
Brīdinu - ja pārsniegsiet divas stundas,
mēs rēķināsim kā par visu dienu.
- Ar divām stundām pietiks. - Labi.
- Šī derēs? - Jā. Paldies.
- Labdien! - Sveiki.
- Ko jūs te darāt? - Īsti neko.
Tikai peldos. Kas ir?
Meitene no pludmales teica, ka esat pārtērējusi laiku.
- Viņa uztraucās. - Nē.
Tas ir, es...
Es pazaudēju laulības gredzenu un mēģināju to sameklēt.
Šķiet muļķīgi. Iedomājos, ka to atradīšu šajā milzu ezerā.
- Gribat dzirdēt ko smieklīgu? - Labi.
Es savu gredzenu pazaudēju medusmēnesī. Kīzās.
Sieva bija gatava mani nožņaugt.
Bet ir arī labās vai sliktās ziņas.
Jūs joprojām esat precējusies, vai ne?
Jā.
Varbūt metiet mieru, ko?
Viss, ko par mīlestību biju domājusi, izrādījās imitācija.
Bet nu, kad esmu stāvējusi tās gaismā, es vairs nekad negribu dzīvot bez tās.
Labi, Petij. Jūsu kārta.
Nu tad lai iet!
Keita, mana mīla.
Es visu mūžu esmu meklējusi mājas.
Mājas ir miera vieta. Patvērums.
Tu esi manas mājas.
Un vislabākais šodien ir tas, ka mums tas ir tikai sākums.
Un nu varat noskūpstīt līgavu.
KEITA UN PETIJA 03.03.18.
KEITA
Jēziņ! Ir divi naktī.
Vai viss kārtībā?
Īsti nav.
Kaut kas nav labi?
Nekas nav labi.
Čau.
Ko tu te dari?
Vai viss, ko man naktī stāstīji, ir taisnība?
Jā.
Jēziņ.
Jā. Tu brauksi man līdzi uz Vaildveilu.
Es nevaru pamest zirgus, tā ka...
Es jau visu nokārtoju.
Šurp brauc divi draugi no Denīzas Denmenas saimniecības.
Būs klāt pēc pusstundas.
Tev pāris dienas jāatpūšas, un tad mēs tiksim skaidrībā.
Keita, taisies!
Kas interesants...
Esam klāt!
Sveika.
Mīļā.
Lesa man stāstīja, ka tev iet grūti.
Jā, drusku. Jā.
Es tev uzvārīju tēju.
Paldies.
Ņem.
- Ceļu tu zini. - Labi.
Nē, dod man. Man. Jā.
Labi.
Viņa piezvanīja tavai mātei?
- Ak dievs! Ko viņa teica? - Tieši tā.
"Mēs Lesu atradām šķūnī ar vēl vienu sievieti.
Viņas viena ar otru veica darbības."
"Kādas darbības?" vaicāja mana māte.
"Mēs dzirdējām seksuālas dabas kunkstus."
"O!" teica mana māte.
"Brīnišķīgi. Izklausās, ka veikušas pareizās darbības."
Kā man tas patīk!
Par Grendersones kundzi un viņas daudz cietušo vīru!
Kā vecajam Grendersona kungam iet?
Viņam vēl pieder tā skaistā saimniecība?
Večuks visu nodedzināja.
Nodedzināja? Kāpēc?
Viņam atklāja Alcheimera slimību.
Viņš negribēja, ka bērniem draud ilgtermiņa rūpes,
tāpēc pielaida uguni siena šķūnim un mēģināja to uzdot par nelaimes gadījumu,
lai dabūtu apdrošināšanas naudu.
Bet policija viņu pieķēra.
- Kam papildināt? Keita? - Jā. Jā, man drusku.
Nē. Nē, nē. Tev ne.
Izskatās, ka rīt visus darbus darīšu es.
Paldies.
- Gatava? - Jā, ak dievs!
- Priekā! - Priekā!
DURVJU ZVANA KAMERA
Ei?
Ko tu dari manās mājās?
Nāc laukā!
Neesmu mājās. Esmu vairāku stundu attālumā.
Tev vajadzētu braukt šurp. Mums ir jārunā.
Par ko?
Par to līķi, ko iemeti Mārškrīkas ezerā.
Tu vēl klausies?
Jā.
Tev taču liekas svarīgi tagad aprunāties, vai ne?
Es būšu mājās rīt.
Pusdienlaikā.
Iekšā!
Ei.
Kas viņš bija?
Kāda brālēns.
Kāda brālis.
- Kāda bērns. Kāda lolojums. - Neāksties. Gribu dzirdēt vārdu.
- Kas viņš bija? - Par to aizmirsti.
Tagad ir svarīgi,
lai tu saproti, ka tu esi galīgā pakaļā.
Labi.
Tā.
Tātad Raiens man bija parādā 10 000 par narkotikām, ko tava meita izmeta,
un viņš sāka tirgot, mēģināt atpelnīt.
Taču kļuva nepacietīgs un sāka narkotikām jaukt klāt fentanilu, lai sanāktu vairāk,
un tas nekas, bet piejauca par daudz, jo ir stulbs.
Un viens puika pārdozēja narkotikas, ko pirka pie Raiena.
Un Raiens un Klēra atskrēja pie manis galīgi pārmīzuši,
un tā nu es viņus nomierināju un izdomāju plānu.
Un jāsaka godīgi - es nedomāju, ka tu tiešām to izdarīsi,
bet Klēra teica, ka izdarīsi gan, jo viņu bezgalīgi mīli.
Un tiešām. Tu tiki vaļā no līķa, dabūji man naudu, un te nu mēs esam.
Klēra zina, ko tu tagad dari?
Zina.
Nē. Nē, nē. Nezina.
Es izmantoju izdevību.
Tu jau esi gājusi tik tālu. Domāju, ka paiesies vēl, ne?
Ko tu gribi?
Šis tas ir atgadījies, un man uz laiku jāpamet pilsēta, un es gribētu
- pirms tam saņemt naudu. - Es tev jau samaksāju.
Tu samaksāji sūda desmit tūkstošus.
Es gribu vēl. Tu nesaproti situāciju?
Es esmu gaismas gadus tev priekšā.
Patlaban neviens nemeklē vienu pazudušu sūda nariku
un arī nemeklēs, bet atliek man anonīmi piezvanīt,
un piepeši sāks bagarēt ezera gultni
un sāksies izmeklēšana,
un visi ceļi vedīs pie Raiena un Klēras, un tevis.
Tu esi pakaļā.
Man naudas nav.
- Man ir grūti laiki... - Nemaz nesāc! Nesaki,
- ka tev nav naudas. - Man ir grūti nomaksāt...
- Aizveries! Aizveries! - ...rēķinus.
Tev akru akriem ir zeme sasodītajā Česteras apgabalā.
Tev ir zirgi un staļļi, un draņķa māja,
tā ka nesēdi un nestāsti man, ka tev nekā nav,
jo tev ir daudz, un es to gribu.
Es nespēju.
Nāc šurp! Nāc šurp!
Nē! Novācies!
- Novācies! - Nē!
Novācies!
- Novācies! Novācies! - Izbeidz.
Izbeidz, izbeidz, izbeidz.
Nē, nē.
Nē.
- Nē, nē. Nē. - Skaties uz mani. Skaties uz mani.
Tā.
Nu re.
Viss kārtībā.
Tev viss ir labi.
Viss kārtībā.
Mostamies! Jēziņ, celies!
Bļāviens! Ielaidu tev 200 mg, un tu guli kā tāda apburtā princese.
Aiziet!
Nu!
Tā, es paņēmu tavu telefonu, datoru, mašīnas atslēgas, mājas atslēgas.
Īpašumu bez manas atļaujas nepametīsi. Skaidrs?
Lai samaksātu, tev ir divas dienas. Kur es gulēšu?
Te kāds dzīvo?
Te dzīvoja mana sieva, pirms sagājām kopā.
- Kas ar viņu notika? - Viņa nomira.
Traktoram izšāva izpūtējs, zirgs viņu nometa, viņa salauza sprandu.
Stulbi.
Es gribu, lai te neviens nerādās, tikai tu un es.
Sastādi klientu sarakstu.
Es nosūtīšu ziņu, ka tavas nodarbības atceltas.
Tu neēdīsi?
Īsti nav apetītes.
- Ei! - Lūdzu, to viņam nedod.
Viņam garšo.
Paskaties!
Viņam būs slikti.
Velns!
KLĒRA PIEDOD
KLĒRA VIENKĀRŠI AIZMIRSTI MANI
KAUT ES NOMIRTU
VIŅU SAUCA GREGS KAMINSKIS
GREGS KAMINSKIS
Ak dievs.
Jēziņ, es tev kādas 50 reizes zvanīju!
Gribi man piebiedēt sirdstrieku?
Vecā Grendersona ugunsgrēks. Kā viņu pieķēra?
- Ko? - Viņu arestēja. Kāpēc?
Man nepatīk, ka tev galvā ir tādas domas.
Lesa, nu izstāsti, lūdzu.
Viņš izmantoja signālraķeti.
Bija pētījis un laikam uzzinājis,
ka ar signālraķeti izraisīts ugunsgrēks ir praktiski neatklājams.
Bet viņu arestēja.
Tāpēc, ka viņš tur bija kaut ko pametis. Raķetes daļu.
Īsti neatceros, kādu,
bet ugunsdzēsības inspektors no tās uzreiz saprata - tīša dedzināšana.
Kāpēc tu to visu gribi zināt?
Keita, tev tiešām viss ir kārtībā?
Es tev drīz piezvanīšu, jā?
No staļļa apdrošināšanas sanāk 100 000 $.
Ja to nodedzināsi.
Jā.
Kā īsti to var izdarīt, lai viņi nezinātu, ka tas darīts tīšām?
Siena pašaizdegšanās temperatūra ir 55 grādi.
Tas notiek visu laiku, bet, ja izmanto signālraķeti, tad to nevar konstatēt.
Cik ilgā laikā pēc dedzināšanas es saņemšu savu naudu?
Nezinu. Pēc kādām pāris nedēļām vai mēneša.
Nē. Nē.
Izdomā citu plānu.
Tā ir vienīgā iespēja.
Esmu jau domājusi.
Esmu domājusi ļoti rūpīgi, un es apsolu:
- tā tu dabūsi savu naudu. - Kā?
Kad saņemsi izmaksu, es jau būšu otrā valsts malā.
Varu tevi noformēt kā darbinieku un sūtīt naudu pa daļām.
Un tad diez vai tas radīs aizdomas.
Un kā zirgi?
Kas ir ar tiem?
Tie arī ir apdrošināti?
Jā, bet šeit tos izmitina,
tā ka ne visi zirgi pieder man.
Cik pieder?
Divi.
Par cik tie divi ir apdrošināti?
Katrs par 25 000.
Tātad nodedzinām tos arī.
Un tad izmaksa sanāk 150 000.
- Bet, ja mēs... - Tas der.
- Bet, ja sadedzināsim tikai manus zirgus... - Kas, tu stulba esi?
Mēs nededzināsim tavus zirgus. Dedzināsim visus.
Domā ar galvu!
- Kas tur brauc? - Tā ir Emma.
Kliente.
Ko viņa te dara? Man likās, ka viņas nodarbību atcēlām.
Jā gan. Es nokārtošu.
Nē, nē. Tu paliec te.
Labdien!
Emma, vai ne?
Kur Keita?
Viņa atmodās ar drudzi.
Neuztraucieties, es viņu aptekāju.
Es atvainojos, kas jūs esat?
Jaunais sasodītais palīgstrādnieks. Sāku strādāt pirms pāris dienām.
Labi. Es tikai paņemšu zemseglu paliktņus Ņūheivenas sacīkstēm.
- Es palīdzēšu. - Nē, nē, nevajag.
- Es izdarīšu. - Es teicu - man nevajag.
Labi.
Tas nozīmē, ka varat iet.
Izvāksieties no manas telpas?
Emma gan ir baigā sterva.
Labi. Dedzināsim.
Bet jādara būs tev.
Viss.
Jo, ja sanāks sūdi, es nebūšu iesaistīts.
Deil! Paldies, ka tik ātri varēji izlīdzēt.
Jā, protams.
Ir gatavs?
Jā. Darīsim to starp diviem un trijiem naktī.
Ļausim, lai padeg.
Līdz kāds pamanīs un piezvanīs ugunsdzēsējiem, būs jau par vēlu.
Forši.
Ei, skaistulīt.
Es saprotu.
Viss būs labi.
Jā.
Tev jau vajadzētu braukt.
Zini, es laikam uzkavēšos.
Lai esmu drošs, ka to izdarīsi.
- Kā jūtaties? Normāli? - Ne gluži. Nē.
Ugunsdzēsības inspektors man ziņoja,
ka notikusi tīša dedzināšana, Geretsones kundze.
Tas ir stieples statīvs. Tādus izmanto ceļa signālraķetēm.
To viņš atradis aizdegšanās punktā.
Ko jūs gribat teikt? Domājat, ka es to...
Jūs minējāt, ka dzīvoklī virs staļļa kāds dzīvoja.
Darbinieks. Džekijs Losons.
Vai Džekijs vakarnakt bija mājās? Dzīvoklī?
- Kad gāju gulēt, viņa auto tur bija. - Cikos?
- Cikos gājāt gulēt? - Droši vien kādos desmitos.
Un, kad pamanījāt liesmas, vai Džekija mašīna tur bija joprojām?
Nē, nebija. Un es viņam šorīt zvanīju, lai izstāstītu par notikušo,
bet no viņa nav nekādu ziņu.
Geretsones kundze, mēs dzīvoklī atradām līķi.
Domājat, ka Džekijs?
Mēs nezinām. Kā noprotat, tas bija ļoti apdedzis.
Jums būs jābrauc man līdzi uz iecirkni.
Tā. Atvainojiet, ka bija jāgaida. Ir labas ziņas - atradām Džekiju.
Paldies dievam.
Kā jūs abi iepazināties?
Mēs ar Džekiju? Caur manu meitu Klēru. Viņš ir viņas draugs.
Viņš meklēja darbu, un man stallī vajadzēja palīgu.
Savādi, jo Džekijs apgalvo, ka pie jums nav strādājis.
Nav arī dzīvojis dzīvoklī. Viņš vispār saka, ka jūs nemaz nepazīst.
Viņš mani nepazīst?
Bet viņš...
Viņš manā saimniecībā dzīvoja un strādāja.
Kāpēc lai viņš teiktu, ka mani nepazīst?
Un klienti?
Tie droši vien būs viņu pie jums redzējuši.
Es atcēlu visas nodarbības.
Nesen nomira mana sieva. Man ir ļoti grūti atgūties.
Izsaku līdzjūtību.
- Emma Henveja. - Ko, lūdzu?
Emma Henveja ir kliente.
Es viņai rakstīju, lai atbrauc pēc zemseglu paliktņa.
Nu, jūs... Varu iedot viņas kontaktus,
- ja jums tas noderētu. - Lūdzu.
Varbūt jūs kopā ar Džekiju redzējāt vēl kādu?
Kādu, kas nāk ciemos, iet viņa dzīvoklī.
Es ļoti cieši viņu nevēroju.
Viens gan bija.
Viņš man reiz nosauca savu vārdu.
- Gregs... - G...
Kamiskis? Kaminskis? Kaut kā tā.
Pazīsti?
Nē.
Viņu sauc Gregs Kaminskis.
To pēc zobārsta kartītes noteica tiesu medicīnas eksperts.
Labi.
Viņa līķi šorīt atrada Ekovelijā.
Dzīvoklī virs staļļa.
Labi. Es jau teicu, ka es saimniecībā nedzīvoju.
- Es nepazīstu... - Džekij, es zinu, ka tu tur strādāji.
To apliecina bankas izraksts.
Bankas izraksts?
2500 $, pārskaitīti uz tavu kontu no Geretsones kundzes konta.
Un Geretsones kundzes kliente apstiprināja: viņa tevi īpašumā redzējusi.
Labi. Paņemsim atpakaļ, nolādēts, labi?
Paņemsim atpakaļ un sāksim no sākuma.
Es jums izstāstīšu, kā tas viss notika.
Es izstāstīšu, kas notika patiesībā.
Jēziņ!
Es tev kādas 50 reizes zvanīju! Gribi man piebiedēt sirdstrieku?
Vecā Grendersona ugunsgrēks. Kā viņu pieķēra?
Viņš tur bija kaut ko pametis. Raķetes daļu.
Kāpēc tu to visu gribi zināt?
Es tev drīz piezvanīšu, labi?
Nu labi.
SVEICAM PIE MĀRŠKRĪKAS EZERA
Reku ir. Apstājies.
Viņš ir prom.
Mums jāiet prom.
Ir labi.
Ejam.
Labs zirgs! Aiziet!
Jums melo.
Jums tagad reāli melo - viņa.
Tikai precizēsim.
Tu saki, ka Keitas meita
un meitas draugs nogalināja Gregu Kaminski
un piespieda Keitu iemest līķi ezerā.
- Es saprotu, kā tas izklausās. - Es nepabeidzu!
Tad viņa pielaida uguni ar raķetēm, kuras tu nopirki
benzīntankā Quick Star pusotru kilometru no viņas mājām.
Gribi zināt, ko es domāju?
Es domāju, ka Gregs Kaminskis ir zināms narkomāns.
Un tu biji viņa dīleris.
Dzīvoklī kaut kas notika.
- Nē! Nē, sasodīts! - Tur kaut kas notika...
- Nešuj to klāt man! - Nomierinies, Džekij.
- Nolādēts, ne... - Nolaid roku! Apsēdies!
Tu nesaproti! Neaiztiec!
- Nāc atpakaļ! - Neuzdrīksties...
- Sēdi! - Neaiztiec mani!
Nē...
Ir labi.
Viss ir beidzies.
Jā, jā, dzirdu tevi, tirliņ.
- Paldies. - Jā.
- Sveiks, Rendij! - Ei, Keita!
- Kā iet? - Pagaidām labi.
Līdz nedēļas beigām viss būs satīrīts.
Tad, ja paveiksies, līdz ziemai būsim zem jumta.
- Lieliski. Paldies. - Jā.
Rendij! Ģenerators dumpojas.
Jāiet tēlot mammu.
KLĒRA VAI TU JELKAD SPĒSI MAN PIEDOT?
KAUT ES NOMIRTU ŠODIEN: VAI TU JELKAD SPĒSI MAN PIEDOT?
Tā, palaid darba rikšos.
Paliec puspiesēdē un liec viņam pāriet uz soļiem.
Drusku lēnāk.
Nu re.
PETIJA - MOBILAIS
Ei, te es.
Mēs braucam mājās.
Pateikšu Klērai, ka par sodu
viņa nākamos divus mēnešus mēzīs zirgu sūdus.
- Beidz, Petij. - Viņa grib tev kaut ko teikt.
Čau, mamm. Piedod, ka vienmēr sataisu sūdus.
- Ei. To jau izrunājām. - Un...
Un es tevi mīlu, zin.
Tu dzirdēji? Viņa mīl tevi kā traka, un es arī.
Sniegs ir pierimis, un mēs drīz būsim mājās.
Tulkojis Imants Pakalnietis