Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Привет, аз съм разказвачът.
Ще представям факти за Ела.
Нека започна с нещо, което тя би нарекла "пълна прозрачност".
Работя за нея, откакто завърши право,
така че не съм особено безпристрастна.
Луда съм по нея.
Наистина.
2008 г., средата на Голямата рецесия.
Но в известен смисъл и едно по-добро време.
Тогава всички още се харесвахме.
Едва 34-годишна,
Ела е третата най-млада жена на този пост.
Звучи страхотно, нали?
Само че всички ние крием своите...
простете за израза, "простотии", докато или ние победим, или те.
ВИЦЕГУБЕРНАТОР ЕЛА МАККЕЙ
При Ела простотиите започнаха на 16 г.
Без да съм черногледа, истински щастливци сте,
ако при вида
на чуждите съвсем нормални и щастливи семейства
не ви пробожда нещо в сърцето.
Скоро трябва да тръгваме, г-н Маккей.
Съдбата е коварно нещо.
Речта ми. - Във вътрешния ти джоб е.
Животът може да се преобърне ей така.
Дори от една дума.
Чакайте.
Нищо ли няма да кажете?
Какво има за казване, хлапе?
Кейс, ще ми донесеш ли чаша вода?
Добре.
Хайде, Ела, кажи си го.
Благодаря, лельо Хелън.
Няма да се преструвам, че се оттегляш като директор на болницата,
след като всъщност си бил принуден заради множество
сексуални връзки с работещи там жени.
Това е една възможна гледна точка.
Нима има и друга?
Ще сложиш ли и малко лед?
Не.
Добре, разбирам.
Обещавам шест седмици да ти чета вечер
от онези книжки без картинки и с много думи, които се четат дълго.
Ами ако не го направиш?
Някога да не съм си спазила обещание?
Друга гледна точка е,
че и трите жени написаха писма на подкрепа.
Ти си женен.
Част от това, което изискват от нас днес,
е да се явим като семейство, защото...
Ако обичаш, недей...
Все едно.
Мамо?
Не ни карай да ходим.
Аз искам да отида.
Не може да отидеш.
Знаеш ли какво е травмиращо преживяване?
Знам.
Кейс, никога не се преструвай, ако не знаеш.
Да научиш нещо, е лесно и забавно.
А единственият начин да не научиш нещо,
е да се преструваш, че го знаеш.
Така.
"Т"... "Травма: психическо увреждане от емоционален шок,
споменът за който е потиснат и остава нелекуван.
Увреждане на мозъка."
Това ни чака, ако отидем.
Още ли ти се ходи?
Не, благодаря.
Добре.
Г-н Маккей, закъсняваме!
Никога няма да ти простя.
Обичам те. Насреща съм за всичко.
Шест седмици по-късно се стоварва и вторият удар.
Имаш варианти. - Нима?
Не мисля, че имам избор.
Нямам такъв.
Не мога да съм тук, когато го съобщиш на Ела.
Какво да ми съобщи?
Скъпа...
Баща ти получи
голям шанс за бизнес в Калифорния.
Леля ти Хелън ще ни посещава често.
Не, мамо, не мога.
Ще изгубя повече от година кредити за извънкласните курсове,
това ще ми обърка кандидатстването
и ще изгубя стипендията, заради която написах куп есета.
А напоследък има толкова много...
обнадеждаващи неща, които ми се случват в училище.
Например рефератът ми по социология.
Върнаха ми го и според учителя...
Той каза, че...
Сега ще ти покажа.
Баща ти иска ново начало за всички ни.
Поредното ново начало.
Мамо?
Моля те, опитай се да ми обясниш
защо продължаваш да си го търсиш?
Наистина искам да разбера.
Още го обичам.
Тогава моля те, Господи, спести ми любовта.
Не го мисли наистина, Боже.
Дай ми само секунда. - Мамо.
Той ще го направи пак. - Може. Сигурно.
Най-вероятно.
Леля ти Хелън казва,
че би могла да останеш известно време при нея.
Докато с баща ти се установим...
До края на учебната година.
После и без друго заминаваш в колеж.
Какво?
Не бива да страдаш от моята грешка.
Не се самообвинявай за това, мамо.
Ти не го прави.
Лельо Хелън, наистина ли може да живея при теб?
Да. Абсолютно.
Буден ли си?
Мама плаче ли?
Да. - Защо?
Удари се.
Ще остана при теб, докато заспиш.
Толкова те обичам, хлапе.
Кажи ми го и ти.
Толкова те обичам, хлапе.
6+ МОЖЕШ ДА ТВОРИШ ДОБРО.
ЕЛА МАККЕЙ
Така се започна.
Онези три дни промениха всичко.
Разбрах още щом го прочетох,
а стомахът ми го разбра дори преди мен.
Добро утро, Естел! - Добро утро.
Репортерът не си тръгва. - Какво каза днес?
Куп последни предупреждения.
Този път написа "не се шегувам" с главни букви.
Ела, трябва да говориш с някого за това.
Да се чуеш да го изричаш. - Знам, права си.
Благодаря ти.
"При Хелън". - Здравей, лельо Хелън.
Ела, здравей!
Чудех се дали ще може да намина за малко.
Разбира се. Всичко наред ли е?
Да, просто...
Имам нужда от мнението ти.
Дълга история, ще ти разкажа.
Тръгвам.
Добре, обичам те.
И аз те обичам.
Губернаторът иска да ви види.
Отсреща в телефонната зала е. - Благодаря.
Телефонната зала.
Тези шумни места съществуват, защото длъжностни лица
не могат да набират средства от държавни офиси.
Добро утро!
Простете, ако е рано. Аз съм сенатор...
Затова партията им наема телефонни зали,
откъдето поне седем часа на ден да се молят за пари.
На миналите избори дарихте две хиляди долара.
И, да... - Записвам пет долара от вас.
...откачено е. - Благодаря.
Петдесет долара.
Моля за подкрепа. - 35 долара.
Тук губернатор Бил Мур.
Губернатор Бил Мур, наричан с обич Губернатора Бил.
С Ела работят отдавна.
Тя беше началник на кабинета му, когато той беше Кмета Бил.
Обаждам се да ви благодаря за...
дарението от 500 долара.
Да, госпожо.
Как е...
Кой е мъжът й?
Как е Джери? Всичко наред ли е?
Чудесно.
Имате двама прекрасни синове...
Дъщеря? Колийн.
Разбира се, кой би забравил Колийн?
На колко стана, на четири?
Следва медицина?
Добре, ще ви оставям.
Благодаря ви.
Съжалявам за объркването, такива глупаци сме тук.
Виждаш ли какво ти спестявам?
Пак ти казвам, ще го сторя с радост. Обичам тези разговори.
Затова не ставаш за това.
За един разговор ти отиват 45 минути.
Ела с мен, трябва да ти кажа нещо.
Спрете света!
Само така, Губернатор Бил!
Обичаме ви, Губернатор Бил!
Ще ти кажа нещо, но да си остане между нас.
Добре.
Случва се.
Кабинетът.
Министър на вътрешните работи.
Сред финалистите съм.
Всеки момент ще знам.
Трябва да си готова да ме смениш.
Поздравления!
Има ли нещо?
Ами... - При това положение,
ако нещо не е наред, аз не бива да знам.
Довиждане. - Довиждане.
Проблемът беше, че политиката е единствената професия,
в която човек се дави и в локва.
А Ела нагазваше в нещо много по-дълбоко.
Здравей!
Защо чакаш на студа? - Защо ти трябвам?
Имам страшно нелеп и нелепо страшен проблем
и мога да кажа само на теб.
Какво има?
Проблемите ти стават с един повече.
Баща ти е тук.
Вътре ли е? - Да.
Защо? - Иска да те види.
Но може да отидем и вкъщи.
Да. - Или...
Или да влезеш за секунда като жест към мен.
Съжалявам, но в момента не се сещам за друг начин да те изнудя.
Ще ми дадеш ли минутка?
Да, разбира се.
Аз... - Не, не.
Преди шестнайсет години беше най-тежкият й ден.
Погребението на майка й.
Много благодаря.
Това значи много.
Коя е тази жена?
Не знам.
Стига мисли само най-лошото, не си винаги права.
Разчитай на мен.
Майка ти беше прекрасна жена.
Но слава богу, можеш да разчиташ на баща си.
Благодаря, че се отбихте и вероятно сте добронамерен.
Ела. - Моите съболезнования.
Ако обичате.
Много ми липсваше.
Може да не ми пишеш толкова често.
Какво означава това?
Така трябва да ти отговарям, а имам много домашни.
Не си длъжен да ми отговаряш.
Така се чувствам.
Сега трябва да плачем за мама.
Няма да плача.
Съжалявам.
Няма нищо.
Аз имам нужда.
Може ли да не пускаш никого?
Дори и леля Хелън.
Става. - Добре.
Е, добре.
Добре.
Не му се връзвай. Не тъжи, не се сърди.
Ясно.
Тогава какво ми остава?
Бъди желязна.
Здравей!
Здравей.
Така.
Ако не възразяваш, нека не обсъждаме стари проблеми точно сега.
Става. Няма да чоплим стари рани,
когато не сме се виждали... От колко време?
И ти ли не знаеш?
От тринайсет години.
Онова, което не ти казах за онзи твой приятел...
С това ли ще започнеш разговора?
С двамата ми приятели.
Всеки на мое място... - Виж, татко, мога да разбера...
Мога да разбера, че след толкова време
може би искаш да подновим контакта си.
Но моля те, наистина, стига извинения.
Еди, ти каза, че разбираш.
Обеща да се сдържаш.
Леля ти искаше днес само да разчупим леда
и да оставим за после въпроса
защо исках да те видя.
Но ти си твърде умна.
Не, ти си твърде тъп.
Е, видяхте се и мина добре.
Да. - Моля те.
Виж, вече съм друг човек.
Да ти кажа ли защо? - Сериозно?
Еди, не. - Не, интересно ми е.
Срещнах изключителна жена.
Не!
Тя е психолог.
С докторантура в "Бъркли"!
Накара ме да осъзная колко е важно
да се сдобря с децата си.
Не, не. - Ела.
Не мога да изпусна Олимпия.
Никога не съм изпитвал такива чувства към жена.
За бога, Еди!
Без да броя майка ти!
Тя е в съвсем друга категория!
Боядисва се. - Май са присадки.
Толкова време го превъзмогвах! - Съжалявам.
А сега просто се появява... - Знам, знам.
Няма какво да го обсъждаме.
Нека поговорим защо си тук.
Какво е станало?
Лельо Хелън,
моля те, опитай се да не отсъждаш веднага.
Само ме изслушай докрай. Става ли?
Ще опитам.
Дадох си дума,
че бракът ми няма да страда заради работата ми.
Абсолютно!
Абсолютно.
Съжалявам.
Извинявай. Слушам те.
И тъй като работата ми няма край
и всяка вечер се прибирам изтощена...
Открих едностаен апартамент за гости
под купола на Капитола, който не се използваше.
Затова понякога в обедната почивка
с Райън се срещахме там,
оставахме насаме и...
бяхме заедно.
Секс!
Секс всеки ден?
Не всеки ден. - Добре. Ела.
Ела. - Да?
Може би се престараваш, като поемаш отговорност за всичко.
А и на кого му пука?
Един от охранителите, който беше уволнен наскоро,
се е досетил какво става
и е съобщил на репортер, който се свърза с мен
и се опитва да го използва, за да получи специален достъп.
Скъпа, не можеш да загазиш, защото си правила секс с мъжа си.
Така си мислех и аз.
Оказва се обаче, че има закон,
за който не знаех,
за злоупотреба с държавна собственост.
Ако това се разчуе заедно с още едно нещо,
което не мога да ти разкрия,
това ще привлече внимание към мен.
И...
Стига, Ела.
Сама за себе си звуча жалка.
Както и да е, остави.
Просто ще се върна в офиса,
ще си затворя устата и сама ще се оправя.
Допуснах да се разстроя.
Това няма да се повтори. Съжалявам.
Беше интересно. Обичам те.
Ела, чакай.
Безпокоя се за теб.
Добре съм.
Пести се за Кейси.
Пак замлъкна и се тревожа за него.
Познаваш брат си, просто иска да се усамоти.
Добре.
Обеща да караш полека!
Еди, бях забравила какво е да се разправям с теб.
Всичко съсипа! Много съм ядосана. Върви си!
Първо, никога не съм бил толкова искрен!
И...
може би тя съсипа всичко.
Олимпия казва,
че Ела ще е много по-добре, щом ми прости.
Кажи на Олимпия, че за да ти простят,
първо трябва да спреш да се дъниш на всяка крачка!
Как да накарам другите да разберат, че съм се променил?
Кастрирай се.
Това е прекалено. - Това е нищо.
Кейс, пак съм аз.
Здравей.
Не се чувствай длъжен, но...
Само ми кажи как си. Благодаря.
Госпожо?
Просто...
роднини.
Да, разбира се.
Какво?
Майка ми...
Как се казва?
Тя благоговее...
Извинявай, не те чувам.
Би ли повторил?
Майка ми благоговее пред мен.
До полуда.
Сякаш съм някакво чудо.
Наскоро дойде да ме види
и отседна в мотел с басейн.
Отидох да я взема,
а тя се носеше в един надуваем фотьойл.
Да, приятно. - Вътре в басейна.
И като ме видя,
тутакси скочи, за да седна аз. Мускулна памет.
Я стига. - Кълна се. Така се пльосна!
Не е възможно. - Обичам мама,
но как изврещя само!
Не бях чувал по-смешен звук.
Представям си...
Влезе в семейните истории.
Чудесно!
Бил е вътре и те чака.
Не отговаря на обаждания, само седи
и мълчи.
Добре.
Влез, влез.
Здравей. Какво става?
Стана.
В кабинета съм!
Веднага подавам оставка и се готвя за конфирмацията.
През следващите 14 месеца губернаторът си ти.
Поздравления!
Беше единственият начин да получиш този пост.
Ами... - Хайде де.
Не би издържала простотиите около финансирането на кампания.
А аз нямаше да получа поста без твоите политики.
Виж ни сега. Има ли нещо по-красиво
от двама души, които си дължат всичко?
Благодаря, Ела.
Благодаря ти.
Момент. Прощавай.
Обеща първо да осигуриш още три гласа за майчинството.
Закле се. Това са твои думи.
Това е много важна програма
за психологическа помощ за бременни
във време на чести депресии и тревожност.
Бил?
Включени са и домашни посещения при деца от 1 до 3 г.
Според изследванията този период от живота е решаващ.
Ще намалеят и съдебните... - Ела! Откажи се вече.
Хвърлих огромен труд за това през последната година.
То ще даде на тези деца шанс за по-добър живот.
Няма да се скъсам от работа над спорен указ точно сега.
Не, само ще нарушиш обещанието си.
Какво е думата на човека?
Какво ти има, за бога?
Никой не пали мотора по-бързо от теб!
Това трябваше да е прието още миналата година.
Впрочем... - Стига! Откажи се.
Боже.
Нека го използваме като поука за новата ти работа.
Слушам те.
Начинът, по който звучиш сега,
е причината някои хора...
повечето хора...
всъщност всички хора тук
да те намират за толкова досадна, че изобщо да не те чуват.
В тази работа не стига да си умен.
Нужно е да караш глупавите да се чувстват по-малко глупави.
Хората от собствената ни партия правят кръгом,
щом видят да се задаваш.
Ако не направиш нещо по въпроса,
няма да постигнеш нищо, след като се оттегля.
И всичките ти сочни мозъчни клетки, всичките ти усилия
и всичките ти безсънни нощи
ще се превърнат в смърдяща купчина боклук.
Браво, Бил.
Заболя ме.
Стига, не ни е за пръв път.
Затова сме толкова добри.
Но усети ли леката покровителствена нотка?
Губернатор Бил!
Вече се е разчуло.
Губернатор Бил!
Първо новият губернатор.
Някакъв последен съвет?
Не пий сънотворни повече от три поредни нощи.
Поздравления! Как се чувствате...
Днес е денят на Ела.
Като повечето хора, никога няма да съм в светлината на прожекторите,
но мога да разбера
защо някои новаци просто се сдухват.
И защо други са родени за това.
Губернаторе!
Защото те са като пеперуди,
които се нуждаят от топлина, за да полетят.
Ето го и първия съпруг Райън,
собственик на верига пицарии.
Стига.
Той беше нейната ученическа любов.
И така, преди 17 години...
момчето среща лелята.
Не, стой! - Какво?
Не, чакай! - Да не сте луда?
Какво... - Стой!
Стой!
Защо се измъкваше от моята къща?
Няма да кажа нищо.
Но вие сте доста пъргава!
Ще се обадя на майка ти.
Госпожо...
не знаете името ми.
Хайде, хайде...
Господи.
Ела?
Ела! - Добро утро, лельо Хелън.
Той тук ли спа?
Кой?
Не.
Кога дойде?
Преди малко. - Не чух звънеца.
Видях го да идва и му отворих.
Тогава защо бягаше?
Сигурно е бързал за някъде.
Добре.
Как се казва?
Защото?
Защото чрез имената отличаваме един човек от друг.
Ще се обадиш у тях, нали? - Да.
Ами...
Не мога да ти кажа, съжалявам.
Правихте ли секс?
Моля? Шегуваш ли се?
Не отрече.
Откъде ти хрумна изобщо? - Пак не отрече.
Не! Той само...
Повече нито дума, освен ако не е истината.
Закъснявам за училище.
Отивай тогава.
Но...
искам да си мислиш как довечера ще се видим
и дали ще ми кажеш, или няма да ми кажеш
истината за онова момче.
Но алтернативата е,
че ти, може би за пръв път,
ще ме излъжеш?
И тогава, скъпа,
ще изгубим нещо от близостта си.
Той много ме харесва.
Чак е странно колко много.
Вдъхновява се колко много работя, вместо да ми се присмива.
Харесва му, че съм сериозна.
Обича да говори какво бих могла да постигна,
което звучи доста откачено.
И...
знам ли, има нормално семейство.
Имат си семеен бизнес,
говорят си всяка вечер,
играят настолни игри и...
гласуват къде да прекарат ваканцията.
Обичам те.
И аз те обичам.
Той беше ли с гумичка?
С какво?
С кондом!
Не знам кога ще ме пусне да изляза пак.
Ще намерим начин.
Ще чакам.
Вълнувам се за нас.
А когато замина в колеж?
Ще приключим много бързо, нали? Нормално е.
Предпочитам да посрещам всичко очи в очи.
Тогава ме погледни.
Не познавам друга като теб.
Боже. - Не, не.
Ти ще постигнеш много, дори представа нямаш колко.
Но където и да е това, аз ще бъда до теб.
Райън беше упорит.
Дори след като Ела замина в колеж.
Започна да ходи всеки уикенд.
Здравей!
Страхотен е, нали?
И, както често става, упорството се възнаграждава.
Ейдън. - Да?
Ще помолиш ли леля й да дойде само за секунда? Благодаря.
Здравей.
Здрасти.
Знам, че имаше съмнения за мен.
Права си, никой не е достатъчно добър за нея.
Но знай, че никой няма да се старае повече от мен.
Имаш благословията ми.
Наистина.
Благодаря. Наистина.
Кейс.
Обичам те.
Прекрасна.
Твоят усет за семейство,
увереността ти,
оптимизмът ти
и вярата ти, че животът трябва да е забавен
и да го направим такъв.
Всичко е шега, но не и ние, бебчо.
Божичко! - Благодаря.
Вече има 402 обаждания!
Осем от десет те подкрепят.
Питат и дали ще искаш охраната на Бил.
Не, не. - Да.
Наш ми стига. Благодаря, Естел.
Значи "не".
Има ли нещо? - Не се прави така по време на рецесия.
Хората обичат да гледат как други печелят.
Това няма нищо общо и...
Какво?
Сега онзи репортер ще публикува историята.
Ела. Танцът.
Пусни си Четвърти канал, но май е по всички.
Недей, няма нужда.
Напротив. Четвърти канал.
Как...
Най-сетне, днес по обяд, погледнете само.
Новият ни губернатор и първият съпруг
показват как се празнува повишение.
Как да не се усмихнеш.
Добре. - Нали?
Да. Не разбирам от тези неща.
Изберете нас.
Затова имаш мен.
Защо просто не забравиш за онзи репортер?
Познавам го, ще оправя нещата.
Наистина ли? - Да!
Питай го как би написал статия,
щом разполага само с догадките на един охранител.
Не ни издаде той, а аз.
Моля? - Стига де.
Не си причинявай това.
Онзи дочул някакви слухове и ме попита директно.
Какво да му кажа - че се усамотяваме да си бъбрим ли?
Не, нали? А и това те очовечава.
Моля?
Добре де, обърках думата.
Искам само...
Скъпа, съкровище,
виж, умолявам те.
Нека се порадваме на това.
Става ли?
Да си поемем дъх.
Това сме ние.
Нали?
Новият ни губернатор и нейният съпруг повдигнаха духовете,
отправяйки се с танц към офиса.
Ало?
Боже, бяхте толкова сладки!
Чак се изпотих. Първото ми изпотяване от радост.
Имаш ли една минутка?
Разбира се. Всичко наред ли е?
Нямам на кого друг да споделя.
Райън ми призна, че той е казал на репортера за почивките ни,
и не знам какво да мисля.
Ало? - Тук съм.
Няма ли да кажеш нещо?
Просто внимавам, скъпа.
Райън искрено вярва, че се впрягам излишно.
Бог ми е свидетел, че имам такава склонност.
Проблемът с излишното впрягане е, че никога не знаеш дали не си прав.
Да.
Кажи ми само набързо какво мислиш.
Това, което винаги съм мислила.
Че мъжът ти е бомба със закъснител в живота ти.
Добре, но...
ти винаги си подозрителна към оптимистите.
Не трябва да питам теб.
Добре.
А Райън се отказа от колеж в полза на малкия си брат.
Но разрежда доматения сос.
Обеща да не го споменаваш.
Не се забравя лесно,
когато някой се напие... - Преди 4 години.
...и започне да се хвали,
че си докарва по още 300 хиляди долара.
Защото е променил рецептата.
Не, защото разрежда доматения сос!
Какво общо има това?
Извинявай, скъпа.
Зарежи всичко това.
Хайде просто да се порадваме.
Ела, ти си на трийсет и четири
и току-що стана губернатор
на щата, в който си родена и израснала.
И аз...
И аз съм...
Аз съм...
За майка си ли мислиш?
Да.
И аз.
Добре...
избърсвам сълзите и действам.
"Почистване на пети ред!"
Обичам те. Чао.
И аз те обичам. Върви да губернаторстваш.
Чао.
Прегледа ли поправката за майчинството?
Знам, че е много за четене,
но има и резюме. Трябват ни само три гласа.
Добре, Маги, чао.
Госпожо?
Беше ми много приятно
да съм ваш охранител... - Какво каза?
Само казвах, че ми беше приятно като ваш охранител.
Напускаш ли? - Не аз, вие.
Защо? - Поема ви охраната на губернатора.
Не, Наш. Няма да се откажа от единствения ведър човек тук.
Идваш с мен.
Благодаря, вице...
Губернаторе.
И аз благодаря.
Леле.
Не искам това да е последната ни нощ тук.
Какво?
Нека живеем тук, докато можем.
Защо?
Искам да запазим...
Искам,
доколкото е възможно, да си останем същите.
Не е нужно да се местим веднага в резиденцията.
Може да останем тук,
докато я подготвят. - Добре.
Но...
все пак може да разгледам
имението на губернатора, нали?
Да.
Хайде, ще ми бъде приятно.
Нали? - Да.
Нарича се "здравословно отношение".
Денят на встъпването в длъжност.
Обикновено това е като сбъдната мечта.
Кейси Маккей
Благодаря.
Извинявам се.
Знаете фактите. Положението е сложно.
Разполагам само с 14 месеца.
Ще трябва бързо да се вземат трудни решения.
Всеки долар, вложен в качествено ранно образование,
генерира 7 долара и 30 цента...
Мнозина изгубиха пенсиите си заради измамници...
А потенциалът на нашите деца до петгодишна възраст...
Стачка на учителите ще е опустошителна...
Ако не създадем смислена предучилищна подготовка още сега.
Предучилищна!
И накрая...
Накрая? - ...най-важното,
за да го постигнем, е нужен двупартиен консенсус.
Предпочитам тази дума,
тя позволява индивидуални цели, отдавайки преимущество на разума.
Предайте й го. Бързо...
Нашите законотворци...
Благодари на мен!!
Нашите законотворци се нуждаят от време за размисъл,
за да стигнат до решения, които ще повлияят на съдбите ни.
А това е невъзможно,
когато прекарват между 7 и 12 часа на ден
в набиране на средства
и нямат време дори да прочетат законите, които гласуват!
Вместо да хабим време и енергия
за преизбирането си, трябва да вършим онова,
за което сме били избрани. - Бързо!
Иначе не е трудно да си представим деня,
в който просто ще забравим за изборите...
Не ми благодари, дори не споменавай името ми!!
...и ще предаваме постовете на събралите най-много пари.
Те и без друго ще спечелят.
Браво, Ела!
Правителствата работят най-добре, когато са ангажирани и гражданите.
Защото, както е казано,
"Ако не знаеш какво искаш,
ще получиш желаното от някой друг". - Точно така!
Затова да се захващаме за работа.
Благодаря. - Обичаме те!
Какво ще кажеш? - Страхотна е.
Хайде, ще си седите вкъщи. Ставайте!
Давай, Ела!
Невъзможна е!
Дори не те спомена. - Не, мамо. Остави на мен.
Честито! - Благодаря.
Естел, Кейси дойде ли?
Оставих му съобщение и се тревожа.
Искаш ли аз да се тревожа за него?
Не, но ти благодаря.
Ела, това беше трудно и ти се справи блестящо.
Какво ти каза леля ми на стълбите?
Естел?
Обещах й да не те тревожа излишно.
Но това вече е факт.
Пита дали Кейси се е обаждал.
Ще ни оставиш ли? - Само секунда.
Тревожа се за Кейси.
Той е голям човек.
Би ли ми отделила една минута?
Да.
Знам, не ти благодарих.
Дори не ме спомена.
Бил ми пусна бележка да не му благодаря и се смутих.
Ако благодарях на друг, щеше да е неуважение към Бил,
а не исках това, но явно пак прекалих с мисленето.
Както обикновено.
Да.
Съжалявам.
Утре ще държа реч и ще ти се реванширам.
И какво ще кажеш?
Какво искаш да кажа?
Наистина ли питаш? - Да.
Ще помисля и ще ти кажа.
Естел, какво следва?
Среща с дарители.
Трябва да тръгваш. - Не мога.
Заради Кейси ли? - Да.
Остави срещата на мен, а ти прави каквото трябва.
Благодаря.
Кейси!
Кейси! Ела е.
Здравей. - Здрасти.
Здравей.
Много се радвам да те видя.
Как си?
Аз...
Съжалявам, че не се обаждах, но...
Няма нищо.
Не си искал да те наставлявам?
Да.
Леля Хелън каза, че сега ти си губернатор.
Да.
Странно, нали?
Не.
Значи тук живееш.
Още ли съветваш хора за спортни залагания?
Да и имам срокове.
Затова трябва...
Може ли да почака?
Не много, срокът е важен.
Ясно.
Как върви животът?
Как си?
Какво стана с онова чудесно момиче...
Не, не мога.
Не ми се говори за това.
Съжалявам.
Имаш ли безалкохолно?
Да, разбира се. - Благодаря.
Чувал ли си се с татко?
Да, все ми оставя гласови съобщения.
Така ли?
Днешното беше...
Ще ти го пусна.
Кейси, само се запознай с Олимпия.
Говори, скъпа.
Здравей, Кейси.
Не го спирай, става много откачено.
Аз съм Олимпия.
Това е странен, но и може би подобаващ начин да се запознаем.
Сериозно?
С баща ти четем за прошката.
Той вече научи, че, както казва една авторка,
"Може да притискаш миналото толкова силно към гърдите си,
че ръцете ти да са твърде заети да прегърнат настоящето".
Ще те оставя с тази мисъл.
И знай, че стискам палци семейството ви...
Да.
...да се излекува.
Дочуване.
Боже мили.
Напоследък има цял куп такива.
Спрях да ги слушам, но тези неща ти бъркат в мозъка.
Остави това на мен.
Би било чудесно. Благодаря.
Може ли? Не съм яла цял ден.
Да.
Ти искаш ли?
Не, благодаря.
Защо все си гледаш часовника?
Очакваш ли някого?
Не, само следя за сроковете.
А и не обичам да се друсам преди шест.
Какво?
Откога не сме се виждали, а ти искаш да се друсаш?
Защо би избрал да се надрусаш, вместо да си говорим?
За да ти правя компания.
Не видя ли етикета?
Лимонов екстракт, захар.
Шест дози.
Не забеляза ли огромния надпис "канабис" отстрани?
Господи!
Не!
През 2008 г. само 13 щата,
сред които и този, допускаха медицинска марихуана,
макар Ела страстно да се беше борила против легализирането й.
Ще умра ли? - Ще умреш.
Няма, спокойно. - Не се шегувам!
Силна ли е?
Доста. - Ще халюцинирам ли?
Това е сатива, облекчава стреса.
При мен премахва чувството за вина, следенето на теглото и други.
Добре, няма да се тревожа.
Не приех много, всичко е наред.
Да, добре. - Какво?
В курабийки е по-силна.
Снежна птица още ли е на адреса?
Да.
Ще ви сменим. Извънредните са забранени.
Проклятие.
Извинявай.
Имам нужда от пари. Този развод
ще ме довърши.
Тя просто си взема своя дял.
Да.
Снежна птица държи изрично на нас.
Какво правиш?
Трябва разрешение за извънредни.
Тя е на много лична среща
и не желае да бъде безпокоена. - Спри.
Потъвам, човече.
Още пет минути и ще ни плащат
по 79 долара на час. - Изключено.
В сметката си имам шест долара.
Аз...
В неделя вземам децата,
а те не искат да идват.
Щом взема малката, тя пищи.
Оставям я и пак пищи. Нищо не се получава.
Искам само един хубав ден.
Един хубав, приятен ден,
в който ги водя някъде или им вземам
някакъв подарък.
Един приятен спомен, преди да решат,
че баща им е кръгла нула.
Опитваш се да ревнеш ли?
Не.
Не, нещо става.
Нещо...
Виждаш ли това?
Изобщо не го очаквах.
Няма, няма.
Разрешено ви е да останете.
Разбрано.
Бебчо? Тук съм.
В резиденцията съм.
Получавам персонал, автомобил, кабинет
и собствена охрана, за бога!
Точно така.
И ще използваме хеликоптера.
Не, той е за спешни пътувания, когато няма друг възможен превоз.
Има и пиано!
Райън, в момента не функционирам твърде добре,
затова ще прекарам нощта тук.
Направих каквото искаше.
Говорих с онзи. Ще спре статията.
Така ли? - Да. Но само ако
се съгласиш да му дадеш малък специален достъп
и иска отговор в рамките на следващия час...
Никакъв специален достъп. Това е изнудване.
Естествено, че разбирам.
Вдигнете ръка, ако някога сте се влюбвали в неподходящ човек.
Кейс?
Някога...
Както и да е.
Помниш ли първия път, когато се надрусахме заедно?
За мен беше и единствен.
Ти учеше в МТИ,
а аз бях толкова горда.
Тогава осъзнах, че страдаш от агорафобия.
Не е агорафобия, ако сам избираш да си стоиш вътре,
а не поради фобия или натрапчив импулс.
Да не спорим сега за това.
Помня колко прекрасно беше
да не се чувствам длъжна да оправям всичко.
Сякаш сметището в мозъка ми беше затворило
и мислите ми бяха чисти и прекрасни.
Повече не повторих, разбира се,
но определено беше изкушаващо.
Мале мила, пак се започва.
Не, моля те! - Чакай.
Нека го кажа, докато мога!
Ела, не... - Първо...
е това, че ми липсваше.
И наистина мисля, че си върхът.
И какво като имаш агор...
Дребното ти тревожно разстройство е част от това, че си върхът.
Напоследък, да си призная,
и аз леко се давя в тревожност.
Но не и в този момент.
Не, сър.
Между нас да си остане,
ужасно се вълнувам, че ще върша тази работа!
Макар и да я получих по случайност.
И...
Останалото са лични неща...
Знам ли.
Тревожа се, че той не ме обича.
Не и истински.
Че само е искал...
Нямах предвид това.
Просто...
Сложно е, когато идваш от семейство като нашето
и си с човек от нормално семейство. Нали, Кейс?
Лично аз спрях да се опитвам да бъда нормален.
Избрах нещо по-лесно.
Кейс, обичам те.
Може ли...
Искам да кажа само още едно съвсем дребничко нещо.
Ако позволиш.
Дори пред себе си не съм го казвала. Но...
Знам точно какво трябва да се направи на новата работа.
И, Бог да ми е на помощ, мисля, че ще мога.
Мога да подобря живота на хората.
Повече и от предшественика ми.
Който е прекрасен човек, обичан от всички.
Но той не им отвръща със същото. Не и наистина.
Недостатъчно, за да се бори.
Аз не мога да постигна чак такова...
"Спрете света!",
"Здрасти, Нели! Добре ли са децата? Момчето или момичето..."
Не притежавам този чар, не мога просто да бъбря.
А важните клечки в партията изобщо не ме харесват!
Не ценят идеите ми, нито заслугите ми, от които се ползват!
Те не понасят енергията ми, каквото и да е това!
Но аз знам точно какво трябва да се направи.
Трябва да привлечем нов бизнес.
А това не става с посредствени пътища и пристанища,
които не се оправят, ако не вдигнеш
данъците на колите, особено на търговските автомобили,
без да даваш пет пари как ще се отрази това на рейтинга ти.
Защото има една уловка.
Не можеш да си популярен и да оправиш нещо!
Да ти разкажа ли за любимата си програма?
Не, за бога. - Намерих я в бележка под линия
в законопроект във Върмонт или Небраска.
Беше от щатите, на които никой не се сърди.
"Ползите от зъбознайковците".
Кажи го. Зъбознайковци.
Не. - Забавно е.
Опитай. - Няма.
Наистина е забавно. - Не.
Моля те.
Зъбознайковци! - Няма да го кажа.
Зъбознайковци! - Благодаря!
Където и да отидеш в дълбоката провинция,
зъбите на децата са в ужасно състояние
заради безалкохолните, които пият,
и липсата на зъболекари, понеже няма пари за тях.
Започнали са безплатна програма,
в която доброволци обикалят по домовете
и раздават безплатни четки и паста за зъби.
Също като Лекари без граници, които идват
три пъти в годината и лекуват безплатно!
Но чакай, най-доброто предстои.
Социалните работници докладват, че тези деца,
които преди вървели със затворена уста заради вида на зъбите си,
започнали да се усмихват.
И...
на това поне отчасти се дължи
нарасналият брой на завършили гимназия
и по-доброто поведение в класната стая.
Благодаря, че ме изслуша.
Сега ти.
Кейси, наистина ли трябва да работиш,
или избягваш да говориш за себе си?
Да, трябва да работя, имам срокове.
Знам, че ти се случват важни неща,
но това е...
2100 души ми плащат по хиляда долара годишно
и си чакат материалите, а за първи път закъснявам.
А ти идваш тук с всичките си неща,
разчувстваш се... Това не е за мен.
Трябва да си спазя сроковете.
Изкарваш два милиона годишно?
Приблизително толкова.
Почти съм готов, само...
Леле!
И нямам агорафобия.
Избирам да не излизам. Това е мое решение.
Иначе не бих могъл да направя това.
Излизам още сега.
Само гледай! - Няма нужда!
Разбрах те. - Ето, виждаш ли?
Това е избор!
И с общуването съм си добре.
Как си, приятел? Добре дошъл в квартала!
Как си, братле?
Заложете на Детройтските лъвове.
Направо ще разплачете букмейкърите си.
Да.
Не мога да се покажа, докато не дойда съвсем на себе си.
Може ли да спя при теб?
Става.
Благодаря.
Чакай.
Казах ли ти колко се радвам да те видя?
Да.
Не е нужно всичко да се казва.
Добре.
Така, колко ще изкараме сега...
Божичко.
Вече са двойни извънредни.
Така...
Нямаш проблем, щом тя съжалява, че не те спомена в речта си,
и този път ще те спомене.
Първата ми работа след сватбата
беше да направя баща ти пълноправен партньор,
за да не негодува срещу мен
и... - Какво повече да направи?
Вече може да прави каквото поиска.
Да ти даде всякакъв пост.
Началник на кабинета.
Директор на автомобилния парк.
Всичко.
Вместо да си съпругът, който е
споменат.
Ето че вече разбра.
Имаш умна майка.
Кажи каквото трябва, за да получиш каквото искаш,
или се задоволи с нищо.
Ясно, силно, мъжествено.
Да не искаш да си като баща си?
Нищо, сладък.
Нахъсан съм.
Благодаря, мамо.
Обичам те.
И теб обичам.
Благодаря.
Здравей, Естел.
Ще ме свържеш ли с Джен от правния отдел?
Изчакай.
Добро утро.
Добро утро, Джен. Намери ли нещо?
Да, намерихме.
Държавна собственост е
и, за съжаление... - Значи е спорно?
Да, госпожо. - Добре.
Естел, тук ли си?
Да. - Трябва да предотвратя нещо.
Може ли да свикаме пресконференция?
Не ви ли смениха?
Здравейте. - Добро утро.
Мислехме, че държите ние да останем.
А може би е недоразумение?
Не разбирам. Какво недоразумение?
Ами вие казахте "до после".
Затова помислихме, че искате...
Може би грешката е наша.
Мислехме, че това значи, че се надявате...
Че съм искала да нарушите остеритета
и да се къпете в извънредни при крайно орязан бюджет?
Не.
Не ли? - Не.
Хора живеят в колите си.
А вие трошите пари във вашата.
Не беше редно.
Аз съм старши, отговорността е моя.
Не си и помисляй, че щом поемеш вината, това означава нещо.
По дяволите, Наш.
Ама че... - Беше права.
Направих го за децата си.
Не струва нищо, за да си с децата си.
Има музеи, библиотеки,
паркове, детски площадки.
Игра на криеница.
Или на топка!
Да!
Благодаря.
Чудесни съвети.
Благодаря, беше ми полезно.
Хвърляш им топка и като я хванат, ги хвалиш.
Морски шах.
Направо на въпроса.
Възможно е да бъдат разпространени
някои факти от личния ми живот.
Ще говоря първа, за да не трябва после да обяснявам и да се защитавам.
През последната година в стремеж да поддържам брака си
и с надежда да създадем семейство
въпреки 17-часовия работен ден,
прекарвах обедните почивки със своя съпруг
в държавен апартамент, който не ми беше зачислен.
Там се занимавахме с брачни отношения.
Сега разбирам, че според едно тълкуване на закона
използването на държавен имот за лични цели е нарушение.
Макар че има несъгласни с това тълкуване,
разпоредих да се определи цена за използвания от мен офис,
която да заплатя.
Надявам се скоро да занимая всички
с далеч по-важни въпроси, заслужаващи внимание и време.
Благодаря.
Какво точно имате предвид под "брачни отношения"?
Ела, трябва да видиш нещо.
Кейси Трябва да говорим...
Прави каквото трябва.
Ако обичате.
Къде е тя?
Каза, че ще се обади по-късно.
Добре.
Предай й, че трябва да я видя, веднага щом си включи телефона.
Да й предам ли за какво става дума? - О, да.
Става дума за това, как тя съсипа всичко!
Добре, ще й предам!
С кризите, никнещи една след друга,
работа, брак и обременен брат,
човек се чуди откъде да започне.
Кейс, скъпи, плачеш ли?
Какво? Не! Да не си луда? - Извинявай.
Очакваш да ревна и да ти разкажа за Сюзан?
Нима е в стила ми?
Извинявай. Няма да плачеш за Сюзан.
Нека гадостите се трупат и избият
не като агорафобия, а като нещо, което те държи затворен колко време?
Тринайсет месеца.
Какво? - Нищо.
Може да съм съсипал живота си, като притиснах Сюзан твърде рано.
Непрестанно мисля за това.
Това е от онези грешки, които са за цял живот.
С предложение за брак ли я притисна?
Не.
Но това отговаря на чувствата ми.
А какво... - Какво направих ли?
Да.
Дума по дума? - Не.
Най-общо ли? - Да.
Добре.
Казах й, че точният момент е най-важен
и че все се тревожа да не объркам момента,
в който човек трябва да каже
"Спирам да излизам с други и приемам, че намерих човека,
който ще осмисли живота ми".
Дотук си е дума по дума.
После казах може би твърде високо, че тя е този човек за мен,
и я попитах дали и тя изпитва същото
и е готова да се спре на мен.
Тя отвърна, че съм я накарал да се чувства странно.
Повтори "странно" още няколко пъти
и това беше всичко.
Тя каза ли, че ти си странен?
Не, но това е добър въпрос. Каза, че "това" е странно.
Мислиш ли, че има надежда?
И е било преди повече от година? - Горе-долу.
Какво стана, когато я потърси?
Аз... не съм я търсил.
И тя ли не те потърси?
Не разбирам. - Смених си номера.
Не исках да знам, че тя не ми се обажда.
Достатъчно ясно беше, че не позвъни веднага.
Да й се обадя ли сега? - Да!
И какво да й кажа? - Питай я как е.
Кажи й, че мислиш за нея, че искаш да я видиш...
Знаеш ли... - Какво?
Не искам да го казвам, защото знам как звучи,
но истината е,
че тя живее чак до "Трент Парк".
С моите проблеми това е огромно разстояние.
Добре, но знаеш ли какво?
Дори да го изречеш е трудно, а ти го стори.
Ти си много отговорен към работата си.
А сега това е работата ти.
Добре.
Обади й се. Насреща съм за всичко.
Добре.
Почти не съжалявам, че ти звъннах.
Приема се.
Здравей, Естел. Нещо?
Едни новинари започнаха да те наричат по особен начин
и другите също подемат.
Да ти кажа ли как? - Казвай.
"Малката обедчийка".
Дано не си остане.
Но пък рейтингът ти се вдигна с два процента.
Да се възползваме, докато можем.
Събери целия състав.
Ще е дълго заседание без телефони вътре.
Добре. - Чао.
Чао. - Момент.
Ти как си, Естел? - Шегуваш се.
Цъфтя и връзвам!
По-добре не съм била никога!
Но ще трябва да пръскам срещу лобисти,
които ме бомбардират с подаръци под лимита от десет долара.
Ако ти трябва магнитче за хладилник или пък роза, аз съм човекът.
Ела, забавно е.
И аз го изпитах, но не бих го нарекла точно забавно.
Ела, забавно е. - Добре де.
Малката обедчийка затваря.
Добре, чао.
Чакай!
Ще ме свържеш ли с баща ми?
Добре, Ела. Успех!
Здравей, Ела е.
Ще се видя с теб. Може ли още сега?
Добре. На какъв адрес си?
Чудесно е, че дойде. Заповядай.
Губернатор, значи?
Направих ти...
Слушай, Кейси не напуска апартамента си,
а обажданията ти го стресират.
Престани вече.
Дойдох, за да ти го кажа.
Искам с него да направите само едно нещо.
Олимпия ще ме напусне,
ако не се оправя с децата си.
Казва, че трябва да си призная за всички...
провинения.
Съставил съм си списък.
Така ще ви предложа конкретни разкаяния.
Момент.
Признанията ми са тук.
Така...
Страхотно е, че ще го направим.
"Искам да призная за минали свои действия,
за които много съжалявам и се срамувам.
По време на своя брак аз...
ходех по жени.
Аз..."
Някаква сметка за разходи.
Това е друго извинение.
"Пратих Кейси във военно училище, когато беше на осем,
за да се отърва от отговорност.
Избягвах Ела..." Теб.
"...винаги когато можех, защото ти ме плашеше."
И още е така.
"Рядко показвах обичта си,
макар че..." - Списъкът няма да помогне.
Искаш да се помирим? Остави Кейси.
А как да оправя нещата между нас?
Да ги оправиш? - Поне да започна да ги поправям.
Оставяш Кейси на мира. Нали?
Да. - Да?
Да! - Чудесно!
А що се отнася до теб,
ако нещо пречи да продължим напред,
моля те, кажи ми.
Има нещо,
за което се чудя и още ме тормози.
Изневеряваше ли на мама накрая?
Не... съвсем.
Какво толкова? Казах, не съвсем.
ТРЕНТ ПАРК
Първо трябва да й позвъня.
Здравей, Сюзан, Кейси е.
Кейси Маккей.
Да, много време мина.
Омъжи ли се?
Не, и аз не съм женен.
Може ли да намина?
Кога ще се прибереш?
Тогава ще дойда след два часа.
Виж ти кой бил функционален.
"Verum est difficile."
Килимът е прав.
Истината е трудна, но понякога просто трябва да я приемеш.
Трябва да говорим.
Добре.
Благодаря на всички.
Губернатор Ела, започва първото ви заседание в пълен състав.
Благодаря.
Какво има?
Свика пресконференция за нашия живот
и дори не се посъветва с мен.
Ясно.
Аз... Да.
Просто спешно трябваше да се направи нещо.
Но трябваше да се посъветвам с теб, прав си, съжалявам.
Излезе, че си нямам друга работа,
освен да спя с жена си, когато тя си няма друга работа.
Чуваме го. - Кълна се...
Разбрах.
Не съм казала това. - Трябваше да говориш с мен.
И цялата гадост можеше да се избегне.
Ще говорим у дома.
Не е тук мястото.
Не и в тронната зала! Боже опази!
Целиш ли нещо?
Някакъв резултат?
Защото, кълна се, така няма да постигнеш нищо.
Спри, за бога, ще говорим после.
Не!
Ела?
Вината е само твоя, ясно ли е? Ако беше оставила на мен...
Какво щеше да направиш? - Не сменяй темата.
Коя е тя? - Темата ли?
Темата е, че се издъни. - Не ми говори така.
Знаеш ли коя е темата?
Темата е, че този брак не ме устройва.
Направил си нещо.
Нали? И сега се притесняваш.
Не, ти се притесняваш за това, което сторих,
а именно - да платя на онзи да спре статията, която ти не искаше.
Освен това не е подкуп, питах адвоката си.
Не е забранено да платиш на някого да не напише нещо.
Сложил си пари в плик и си му ги дал?
Не, той поиска чек.
Дал си му чек? - Да.
И не се запита защо иска чек?
Това са 7500 долара, Ела.
Никой не иска да носи толкова пари. Каква друга причина може да има?
Улики, Райън!
Добре, да поговорим за нас.
Ясно, бракът ни не те устройва. - Но би могъл.
Помниш ли какво ми каза?
Че ще ми се реваншираш в следващата си реч.
Така.
Може да е това.
И всичко ще се оправи.
Така...
всичко между нас ще е тип-топ.
Какво...
"Съпругът ми ще е до мен,
впрягайки своя опит за висшето благо и всеобщото благополучие."
Сам ли го написа? - Да.
Посъветвах се и с нашите, но да.
"Заедно ще управляваме щата, който толкова обичаме.
Семейните ни ценности ще бъдат и правителствени.
Щастлива съм да обявя, че получавате двама на цената на един."
Излиза, че ще управляваш наравно с мен.
Можеш да ме използваш, Ела.
Защото хората ме харесват.
А, честно казано, теб...
Недей.
Не се шегувам. Ако не получа това...
Ако не получа работа с титла на ръководна позиция,
какво правя тук изобщо?
Каква е целта ти? - Какъв съм ти тогава?
Съпруг?
Не можеш да го напишеш на паркомясто. - Господи.
Ела. - Имам заседание.
Ще говорим после. - Не.
Този брак няма да го бъде, ако не получа това. Не се шегувам.
Майка ми каза, че си искала обедните почивки,
за да не кръшкам като баща ти.
Само че аз не съм баща ти.
Ясно?
Когато съм недоволен, аз не кръшкам, Ела.
Аз си тръгвам.
Веднага.
Хубаво!
Ако не размислиш още сега,
ще направя публично изявление.
И няма да кажа, че сме се разделили като приятели.
Ще бъде гаден развод.
За капак на всичко.
Това ще унищожи всичките ти шансове, Ела.
Защо би си го причинила?
Защото ти не би ми причинил подобно нещо,
дори ако само ме харесваше.
Губернаторе. Телефонът.
Да.
Не пускай никого извън списъка. - Да, госпожо.
Моля, не ръкопляскайте!
Много съжалявам. Дайте ми само минутка.
Разбира се.
Не.
Добре.
И така, да започваме.
Здравейте!
Много се радвам да ви видя.
Насам.
Един момент!
Здравей.
Трябваше да донеса нещо.
Букет цветя или малка кола с панделка.
Моля?
Извинявай.
Измислих го, докато се качвах.
Исках само да те разсмея.
Не разбрах, че е шега. Наистина е смешно.
Извинявай. - Не, схванах.
Радвам се да те видя. - Благодаря.
Изглеждаш... - Отслабнал?
Да.
Но щях да кажа, че изглеждаш...
Напрегнат?
Не.
Може би, не знам...
Извинявай, не те оставям да довършиш.
Така е, но няма проблем.
Освен това още стоим на вратата...
Извинявай. - Няма нищо.
Искаш ли да влезеш? - Да.
Добре.
Аз...
Какво? - Наистина ли те интересува?
Да...
Последния път, когато бях тук,
загазих, понеже казах нещо, което може би с право ти се стори...
прекалено.
Помниш ли? Не искам да те пришпорвам.
Може ли да караме по-полека?
Да, добре.
Така.
Съвсем наблизо има много хубав ресторант
и мисля, че храната ще ти хареса. Хайде да отидем там.
А и без това не си спомням какво точно стана тогава.
Наистина ли?
Сериозно ли не помниш?
Да повторя ли ключовите моменти от последния ни разговор?
Не, това няма да помогне.
Очаквах днес да е по-скоро
"Здрасти, как я караш?"
"Съвсем нормално. Всичко е нормално."
"Леле. И при мен."
Не знам дали ще мога, Сюзан.
Мислих много какво искам да ти кажа.
А аз не мога просто да продължа разговор отпреди година.
Добре. - Чудесно.
Прекрасно. - Супер.
Супер.
Ще си взема палтото. Ресторантът ще ти хареса. Нали?
Нямаш право да се държиш така. Ти си този, който си смени номера.
Ти го направи!
Защото не исках да знам, че не ми се обаждаш.
Щом знаеш, че съм си сменил номера, значи си ми звънила.
Да, гений такъв.
Какво искаше да ми кажеш?
Че много се тревожа. Тогава.
Може ли да спрем?
Така...
Овладяхме положението.
Странно е, аз съм изтощена,
а ти си същият...
особняк.
Така че да.
Мисля, че те разбирам!
Ти само поиска малко време,
което аз не ти дадох.
Да.
И още не мога, Сюзан.
Още не мога.
Добре.
Но, но...
Има едно "но".
Мисля, че си изгубила нишката на онзи разговор.
Стана дума как миналия път
аз ти зададох много сложен въпрос.
Знам, че не искаш да го повтарям,
но вярвам, че ако задам въпроса по-просто,
това ще изясни миналото и ще можем да излезем,
да хапнем...
и дори да се позабавляваме.
Би ли дошла тук, моля?
Моля те.
Аз щях...
По-добре седни...
Аз...
Вместо да говорим,
аз...
просто ще го направя.
Добре...
Въпросът, който исках да ти задам тогава...
както и сега, е...
Сюзан, ще бъдеш ли моя приятелка?
Кейс...
Да?
Почти ти завиждам за начина, по който...
Не.
Слушай.
Мина много време.
Преживели сме разни неща, били сме с други хора.
Или не сме били...
Казах го хипотетично.
Искам да кажа...
Ако тогава ме беше попитал, както сега,
щеше ли сега да е различно?
Кой знае, може би.
Отговаряш много сложно, Сюзан.
Просто ми кажи.
Да, по-добре да е просто.
Добре. Да.
Мисля, че ще бъда твоя приятелка.
Признавам, че съм не по-малко изненадана от теб.
Но това е положението. Сега може ли да ядем?
Абсолютно. - Супер. Много благодаря.
Във възторг съм.
Добре...
Така става.
Спазвайте реда си...
По-бавно.
Успокойте се!
Райън, ще добавите ли нещо към казаното на пресконференцията ви?
Идеята за подкупа беше на жена ми.
Нейно беше и решението да сложи край на брака ни.
Съжалявам, а... - Това е всичко, което ще кажа.
Благодаря, Райън.
ГУБЕРНАТОР 227 пропуснати обаждания
Кой помага за образователните програми? Кой от нас е на тяхна страна?
Ще ви покажа документ
за прогимназиалното образование в Орегон,
което е просто прекрасно...
Да му се не види!
Изгубих представа за времето. Много съжалявам.
Мисля, че имаме много добра основа, но...
Само искам да кажа, че...
Във възторг съм!
Ако това не се отнася за вас, моята работа е да ви убедя.
Назад!
Моля ви, назад. Това е заповед!
Назад!
Губернаторе!
Спокойно, тук сме.
Назад! Това е заповед! - Назад!
Съпругът твърди, че губернаторът е наредила плащането от 7500 долара
под претекст, че е
за "консултации и пиар".
Сенатор Том Лорънс обмисля
предложение за отстраняване на губернатора.
Чакайте!
Губернаторът изглеждаше в състояние на срив,
докато...
Проклети медии.
Не те чувам.
Не...
Писна ми да не те чувам.
Внимавайте, моля ви.
Коланът, коланът.
Коланът, моля ви.
Какво каза?
Казах "проклети медии".
Лесно е да виним репортерите.
Но те се сблъскват със същото като всички нас.
Съкращения,
огромна претовареност,
загуба на достойнство,
загуба на смисъл.
Кой знае,
може би всички сме хамстери в едно и също колело.
Тревожа се, че хлапето, което ни е купило,
започва да губи интерес.
Това е много силно.
Снежна птица. - Маги е. Дай ми я веднага!
Лидерът на мнозинството иска да говори с вас.
Знам, че ще прозвучи слабашки,
но не мога.
Сега не може.
Ти си с нея в колата,
превишаваш правомощията си. - Ще й предам, че сте звънили.
Ще ви закарам в спешното. - Не.
Не, ще се вдигне голям шум.
Преди бях парамедик.
Имате признаци на леко сътресение.
Трябва ми място, където да помисля.
Това е.
Моля те.
Благодаря ти!
Разбира се.
Направил си го по мое настояване.
Няма страшно.
Не се тревожи.
Нали?
Здравей. - Слава богу!
Здравей. Влизай.
Първо да те изсушим.
После ще си вземеш душ.
В дрешника отзад пазя дрехи, които са ми малки.
Супа! Ще ти сложа супа.
Добре ли си?
Да.
Добре съм.
Докажи го.
Кажи нещо повече от "добре съм".
Чувствам се странно.
Мисля си за нещо, което прочетох.
За пострадала от лавина.
Тази жена е била погребана жива.
И...
Изгубих си мисълта.
Пострадала от лавина. - Да.
Можела да движи само два пръста.
Дълбала с часове, за да освободи малко място около устата си
само защото искала да се чуе как крещи.
И на теб ще ти дойде добре, Ела.
Да. Хайде.
Давай.
Не. - Направи го.
Хайде, просто изкрещи.
Добре.
Давай!
Добре!
Не.
Няма да мога да спра.
Жалко, щях да ти пригласям.
Здравейте. Ела тук ли е? - Не.
Здравей, Бил. - Я, ето я.
Здравей.
Това е ужасно скривалище.
Аз съм Хелън Маккей. Моля да извините маниерите ми.
Всички лидери са с мен и времето ни притиска.
Колко души са това?
Моля?
Петнайсет, двайсет, трийсет?
Какво значение има? - Може да отидем в бара ми.
На ъгъла е, "При Хелън".
Добре. Не ме потупвайте.
Да вървим!
Само това чакаха!
Най-сетне щяха да се отърват от Ела,
която постоянно им напомняше, че нощните им изпотявания
и съмнения в себе си най-вероятно са основателни.
Защо са толкова много?
Боже мили.
Времето ни притиска, защото мъжът ти точно сега избра
момента.
Какво е направил?
Оповести публично, че сте се разделили,
както и причината за това.
И каква беше тя?
Ще ни оставите ли насаме?
Не. Каква е причината?
Каква е причината?
Каза, че е искал да запазите брака си, но ти си пожелала да го прекратите,
макар да си му признала, че не би могла да работиш без него.
Също така си се съгласила да оправдаете подкупа от 7500 долара
като заплащане за някакви пиар консултации.
Мамка му и прасе долно!
Съжалявам. Изричам го за пръв и последен път.
Значи...
щом не мога да се справя със семейния си живот,
как бих могла да ръководя? - Да.
Точно това сочи рейтингът ти в момента.
Нека се включи и лидерът на мнозинството.
Маги!
Здравей, Ела. - Здравей, Маги.
Да действаме бързо.
Искаме да се оттеглиш незабавно,
или ще те лишим от правомощия до края на мандата ти.
Знам, че ти идва в повече,
но шикалкавенето не ти е в стила.
Много съжалявам, но трябва да решиш преди следващите новини.
Всъщност на момента.
Бил?
Ела навън за секунда, ако обичаш.
Една минутка.
Помни какво обеща, Бил.
Какво си обещал? - Не знам за какво говори.
Помогнете й или вървете по дяволите!
Добре казано.
Да приключваме бързо.
В момента нямам доверие на разсъдъка си.
Разбирам.
Безработна или безправна. Изборът е труден.
Ако ще помогне, никое от двете не е за предпочитане.
Избираш между два звяра.
Но пък завинаги ще те наричат "губернатор".
А това не е лошо.
Дали не допускам фундаментална грешка за нас?
Каква грешка?
Ти мой приятел ли си, Бил?
Ами...
При тези обстоятелства това е изключително сложен въпрос.
Ясно.
Да, твой приятел съм.
Здравей, приятелко.
Но също съм и страна.
Заради конфирмацията имам само този ход.
Обещанието ми към тях беше да не се меся.
Но това не значи, че не може да мисля на глас.
Трябва да направиш точно това, което искат от теб, Ела.
Измъкни се сега, докато е зле,
или с радост ще го направят и по-зле. - Защо с радост?
Ти им причиняваш възможно най-ужасното нещо.
Вадиш им очите с тяхната ограниченост.
Казвам ти, ще превърнат следващите ти 14 месеца в ад
само за да ти отмъстят.
Затова, ако не обичаш да бъдеш унижавана...
Не обичам. - Тогава подай оставка.
Не мога, Бил. - Защо?
Обичам си работата.
Ще бъдеш с вързани ръце.
Няма да те оставят един молив да пипнеш.
Добре, аз приключих.
Трябва да тръгвам.
Ако някой пита какво сме правили...
Разбира се. Отивай на конфирмацията си.
Благодаря. Довиждане.
Ела?
Мисля, че имам право да отбележа нещо за размисъл.
Когато толкова много хора идват, за да те накарат да направиш нещо,
значи си в по-изгодна позиция, отколкото мислиш.
Използвай го по свое усмотрение.
Ами добре.
Не съм те предал съвсем.
Успех, Ел.
Оставам.
Шегуваш ли се? - Моля?
Не, не!
Хайде за малко да спреш добротворството и да бъдеш политик.
Да потърсим някакъв компромис.
Прощавай, "консенсус".
Става.
За начало, не стой така над мен.
Нищо лично, върша си работата.
Усеща се като лично, Маги.
Казвай.
Ако не получа каквото искам,
не само ще остана на поста,
но и ще се кандидатирам срещу вашия кандидат.
Да, ще изгубя, но колко гласове ще получа?
Рейтингът ми има някакво дъно.
Малката обедчийка си има и фенове, нали?
Дори да взема 11 процента, партията няма да спечели.
Знаеш го.
Или какво?
Или...
ще подам оставка.
Ако?
Да. Падна ли й!
Ако...
Към губернаторството на Ела има две гледни точки.
Че е било излагация,
белязана от глупав личен скандал,
или както го виждам и харесвам аз,
само за три дена на този пост...
На прав път сме.
...тя остави изключително законодателно постижение.
Относно онова за зъбите.
Боя се, че няма бюджет за... - Не е нужно почти нищо.
Денталната асоциация ще го финансира
с малко публично признание за мотивация.
Разбрано.
Благодаря, Маги.
Ела...
Изгубих шанса си за хубав живот.
Не сега.
Не, Ела...
Отдели ми тази минута.
Онази, която винаги ни е чакала.
Минутата, която ти е нужна.
Можеш ли да ми простиш?
Не съвсем.
Разбирам, че е хубаво да се прощава,
но няма ли моменти, в които именно отказът да простиш
те пуска на свобода?
Само питам.
Просто не мога да овладея гнева си към Райън.
Никога не съм била толкова ядосана,
чак е непоносимо.
Не можеш да си представиш какво е. Трябва да направя нещо.
Грешиш.
Мога да си представя.
Аз...
Ти...
Едва се сдържам.
Сигурно е много изнервящо.
Точно така!
Така става, като не викаш.
Слушай, Ела. Има нещо...
Трябва да го правим всеки следобед. - Наистина.
Изключително усещане!
Ела. - Да?
Аз...
Избягвах нещо, което трябва да бъде изяснено.
Какво...
Моят проблем е,
че не мога да преглътна стореното от Райън.
Мога да разбера, че ти имаш друг начин
да се справиш с неговия кретенизъм.
И?
И направих нещо.
Добре...
Ела, аз задействах нещо.
Но се притеснявам, че...
май първо трябваше да се посъветвам с теб.
За мен е лесно.
Ще кажа нещо, в което винаги съм вярвала.
Леля Хелън знае най-добре.
Благодаря ти. Обичам те.
Колкото и да се самозаблуждаваме, в живота всичко си има логичен край.
Независимо дали си го заслужил, или си си го изпросил.
ЗАТВОРЕНО ЗА САНИТАРНИ НАРУШЕНИЯ
Ти малоумен ли си?
Малоумен ли си?
Просто ще го скъсам. Това не значи нищо.
Какво си се ухилил?
След секунда. - За какво...
Само си говорим...
Съпротива.
Да вървим.
Не знаете с кого си имате работа. - Нападение.
Хайде да хапнем. - Съпротива.
Знам какво харесваш - пеперони.
С повече сирене.
А ти - по хавайски?
Точно така.
Извинявам се. - Опит за подкуп.
Съжалявам! - Страхотно.
Благодаря ви за службата,
но това е напълно ненужно!
Това е...
Съжалявам.
Понякога съжалението идва твърде късно.
Отне време, но Ела получи точно за каквото се бореше.
Законопроекта за майчинството
и една от малкото забавно звучащи политики.
Зъбознайковци! Зъбознайковци!
Забавно е! Признайте де.
Правна помощ. С какво да помогна?
Друга телефонна зала.
Но тази е изцяло заслуга на Ела.
И има една огромна разлика.
Никой не моли за нищо, освен...
С какво да помогнем?
За нас е удоволствие.
Безплатно е.
Не могат да ви вдигнат наема...
Да пратим ли някого да ви докара?
Бог да благослови и вас.
Да, правителството може да помага на хората.
Но в крайна сметка, за да проработи един велик замисъл,
хората трябва да си помагат.
Това е за нея.
Направи го ти.
Казах ли ти?
Вярно, каза ми.
Чуйте, всички...
Току-що научих, че до момента сме предотвратили 3022 изгонвания
и сме запазили подслона
на 9080 семейства.
Така че... Поздравления!
Страхотни сте!
Благодаря ви!
И една последна мисъл.
Няма противоположна дума за "травма".
Но най-близката е "надежда".
Превод МИЛЕНА БОРИНОВА