Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
שלום, אני הקריינית.
אני כאן בשביל לספק עובדות על אלה.
אבל קודם כל, הרשו לי לספר לכם מה שהיא הייתה מכנה "שקיפות מלאה".
עבדתי עבורה מאז שסיימה את לימודי המשפטים,
אז אני לא ממש ניטרלית.
אני מטורפת עליה.
באמת.
שנת 2008. באמצע "המיתון הגדול".
אבל אתם יודעים, במובן כלשהו, תקופה טובה יותר.
כולנו עדיין חיבבנו זה את זה.
כאשר הייתה בת 34 בלבד,
אלה נהפכה לצעירה השלישית שאי פעם כיהנה בתפקיד.
נשמע טוב, נכון?
העניין הוא, שכולנו מסתירים את...
סלחו לי, "החרא שלנו"... עד שהוא מנצח או אנחנו.
- משרד סגנית המושל -
עם אלה, החרא התחיל בגיל 16.
קדימה, בנות.
לא רוצה לבאס, אבל יש לכם מזל
אם מעולם לא חוויתם
משפחות מאושרות ורגילות לחלוטין של אחרים,
כדקירה קטנה בלב.
אני חושב שכולנו נצטרך לעזוב בקרוב, מר קיי.
הגורל יכול להיות דבר חמקמק.
הנאום שלי.
בכיס המעיל שלך.
חיינו יכולים להשתנות ברגע.
או במילה אחת.
חכה.
אף אחד לא מתכוון להגיד משהו?
מה לדעתך יש לומר, ילדונת?
היי, קייס, תוכל להביא לי כוס מים בבקשה?
בסדר.
בבקשה, אלה, תגידי מה שאת רוצה.
תודה, דודה הלן.
אני לא רוצה להעמיד פנים כאילו שאתה פורש היום מתפקידך כמנהל בית החולים,
כאשר אתה נאלץ לעזוב בגלל מספר...
קשרים מיניים עם נשים שעבדו שם.
זו נקודת מבט לגיטימית.
מה זאת אומרת? יש אחרת?
תוכל לשים בזה קצת קרח, בבקשה?
לא.
בסדר. מקובל.
יודע מה? אני מבטיחה לקרוא לך לפני השינה במשך ששת השבועות הבאים.
הספר ללא התמונות ומספר רב של מילים שלוקח הרבה זמן לסיים.
מה אם לא תעשי זאת?
אמרתי פעם שאעשה משהו ומעולם לא עשיתי אותו?
נקודת מבט אחרת, ילדונת,
שכל שלושת הנשים כתבו מכתבי תמיכה.
אתה נשוי.
תקשיבי, חלק ממה שדורשים מאיתנו היום,
זה להופיע כמשפחה, בגלל ה...
אתה יכול פשוט לא...
אני לא יודעת.
אימא?
אל תכריחי אותנו ללכת, בבקשה.
אני רוצה ללכת.
לא. טוב, לא, אתה לא יכול ללכת.
אתה יודע איזו חוויה טראומתית זו?
בטח.
קייס, לעולם אל תעמיד פנים שאתה יודע משהו שאתה לא.
משום שלגלות זה קל ומהנה.
והדבר היחיד שמונע ממך ללמוד
זה להעמיד פנים שאתה כבר יודע.
בסדר.
"ט". בסדר. "טראומה: פגיעה נפשית שנגרמה על ידי זעזוע רגשי,
"אשר הזיכרון שלו הודחק והוא נותר כפצע פתוח.
"פגיעה במוח."
זה מה שעלול לקרות לנו אם נלך.
אתה עדיין רוצה ללכת?
לא, תודה.
בסדר.
מר מקיי, אנחנו ממש מאחרים!
לעולם לא אסלח לך.
אני אוהבת אותך. תתקשר אליי בכל עניין.
שישה שבועות לאחר מכן, המכה השנייה הגיעה.
יש לך כמה אפשרויות. - באמת?
אני לא רואה שיש לי ברירה.
אני לא רואה. - בסדר.
אבל אני לא חושבת שאוכל להיות כאן כשתספרי לאלה.
לספר לי מה?
טוב, מותק, זה...
לאבא שלך יש...
הזדמנות עיסקית מעולה בקליפורניה.
ודודתך הלן תבקר באופן תדיר.
לא, אימא, אני לא יכולה.
אני אאבד יותר משנה של נקודות זכות בכל ארבעת קורסי המכללה שלי.
וזה ידפוק את הקבלה שלי למכללה,
ואני אאבד את ההתמחות שהצריכה את כל הראיונות והמאמרים האלו.
והיו כל מיני דברים...
אני מניחה... אני לא יודעת, דברים מעודדים שקרו לי בבית הספר לאחרונה.
כמו העבודה בסוציולוגיה שעבדתי עליה מלא זמן.
בדיוק החזירו לי אותה. והמורה אמר שאני...
הוא אמר...
היא כאן. אני יכולה להראות לך.
אבל אביך רוצה שכולנו נתחיל מחדש.
עוד התחלה חדשה.
אימא?
את יכולה בבקשה לנסות להסביר לי...
למה את ממשיכה לחזור לעוד?
אני באמת רוצה להבין.
אני עדיין אוהבת אותו.
טוב, אז בבקשה, אלוהים, חסוך ממני אהבה.
היא לא מתכוונת לזה, אלוהים.
תני לי רגע, טוב? - אימא.
הוא יעשה את זה שוב. - אולי. ייתכן.
סביר להניח.
דודתך הלן אומרת...
שאולי כדאי שתישארי איתה לתקופה.
עד שאביך ואני נתייצב...
לפחות עד שתסתיים שנת הלימודים.
ואז תעזבי למכללה בכל מקרה, נכון?
מה?
אני לא יכולה לאפשר לך לסבול בגלל הטעויות שלי.
היי. היי.
שלא תעזי להאשים את עצמך במצב אימא, טוב?
שאת לא תעזי.
דודה הלן, את בטוחה שאין לך בעיה שאגור איתך?
כן. לגמרי.
אתה עדיין ער?
אימא בוכה?
כן. - למה?
כי היא הכאיבה לעצמה.
אני אשאר איתך עד שתירדם, טוב?
כמה אני אוהבת אותך, ילדון.
תגיד את זה חזרה.
כמה אני אוהב אותך, ילדונת.
- מעולה תוכלי להיות כוח לשינוי חיובי. -
"אלה מקיי
ככה זה התחיל.
שלושת הימים האלו ששינו הכול.
ידעתי ברגע שקראתי את זה.
והבטן שלי הרגישה את זה לפני.
בוקר טוב, אסטל. - בוקר.
הכתב הזה לא עוזב. - מה הוא אמר היום?
המון אזהרות אחרונות.
הפעם הוא הוסיף, "אני באמת מתכוון לזה", באותיות גדולות.
אלה, את צריכה לדבר על זה עם מישהו.
רק בשביל לשמוע את המחשבות שלך. - כן. כן, אני יודעת, את צודקת.
תודה.
בוקר טוב."הלן". - בוקר טוב, דודה הלן.
אלה, היי. - היי.
תהיתי אם אוכל לקפוץ בקרוב.
בטח. כמובן. הכול בסדר?
כן, בסדר. פשוט...
אני רק זקוקה לקצת פרספקטיבה על משהו, זה הכול.
זה די סיפור ארוך. אספר לך כשניפגש.
אני בדרך.
בסדר, אוהבת אותך.
גם אני אוהבת אותך. ביי.
גברתי, המושל רוצה לראות אותך.
הוא נמצא מעבר לכביש במרכז הטלפוני. - בסדר, תודה.
המרכז הטלפוני.
המקומות הרועשים האלו קיימים משום שנבחרי הציבור
אינם מורשים להשתמש במשרדי הממשלה לגיוס כספים.
בוקר טוב.
מצטער על השעה המוקדמת. - זה סנאטור המדינה...
אז המפלגה שלהם שוכרת מרכזים טלפוניים,
שבהם מצופה מהם להשקיע לפחות
שבע שעות רצופות ביום ולבקש כספים.
תרמת אלפיים דולר בסבב האחרון.
וכן... - אני אכתוב שתרמת חמישה דולר.
...זה מטורף. - תודה.
...תמורת 50 דולר. - חשוב מתמיד.
מבקש את המשך תמיכתך. - ...35 דולר.
היי, זה המושל ביל מור.
המושל ביל מור, המוכר בחיבה כ"מושל ביל".
הוא ואלה עובדים יחד כבר הרבה שנים.
היא הייתה ראש המטה שלו כאשר היה מוכר בחיבה כ"ראש העיר ביל".
אני רק מתקשר בשביל להודות לך...
על תרומתך בסך 500 דולר.
כן, גברתי.
מה שלום...
מי הבעל?
מה שלום ג'רי? הוא עדיין בסדר שם?
מעולה.
ויש לכם את שני הבנים החסונים האלו? יש לך...
בת? קולין.
כמובן. מי יכול לשכוח את קולין?
היא בוודאי בת ארבע?
בית ספר לרפואה.
בסדר, אני אשחרר אותך.
תודה.
סליחה על הבלבול. כולנו שוטים כאן.
את רואה מה אני חוסך ממך?
אני ממשיכה לומר לך שאני שמחה לעזור.
אני אוהבת לדבר עם מצביעים.
כן, וזו הסיבה שאת גרועה בזה.
לוקח לך בערך 45 דקות לשיחה.
בואי איתי.
אני רוצה להגיד לך משהו.
עצרו את העולם.
תמשיך ככה, המושל ביל!
אנחנו אוהבים אותך, המושל ביל!
מה שאני עומד לספר לך, אסור לך לספר לאף אחד.
בסדר.
זה קורה.
הקבינט.
שר הפנים.
עברתי לרשימה המצומצמת.
אני אמור לשמוע בכל רגע.
ואת צריכה להתכונן לאפשרות להחליף אותי.
מזל טוב.
קרה משהו?
טוב... - עם מה שמחכה לי,
אם משהו אינו כשורה, אני ממש צריך לא לדעת על זה, בסדר?
להתראות. - להתראות.
מה שהיה לא כשורה, זה שפוליטיקה זה המקצוע היחיד
שבו כל "שלולית" קטנה יכולה להרוס אותך.
ואלה נכנסה למשהו הרבה יותר גדול משלולית.
היי. - היי.
למה את מחכה בחוץ בקור? - למה רצית לראות אותי?
יש לי... באופן רציני עד כדי גיחוך, בעיה רצינית בהחלט.
ואת היחידה שאני יכולה לספר לה.
מה קורה?
אני עומדת להוסיף לבעיות שלך, אלה.
אבא שלך כאן.
בפנים? עכשיו? - כן.
למה? - הוא רוצה לראות אותך.
אבל את יודעת מה? נוכל ללכת לדירה אם תרצי.
כן. - או... או...
או שתוכלי להיכנס לרגע, רק כטובה בשבילי.
כלומר, אני לא אוהבת להתנסח ככה.
זו פשוט המניפולציה הטובה ביותר שיכולתי לחשוב עליה כרגע.
בסדר. אוכל לקבל רגע?
כן, כמובן. בטח, בטח.
כן. - בסדר.
אני... - לא, לא. כן.
לפני שש עשרה שנים, היום הגרוע ביותר.
הלוויה של אימה.
תודה רבה.
זה חשוב לי מאוד.
מי האישה הזו?
אני לא יודעת.
תפסיקי לחשוב על הגרוע ביותר כל הזמן. את לא תמיד צודקת.
אבל אני כאן בשבילך.
אימך הייתה אישה נהדרת.
אבל תודי לאל שהיה לך את אביך להישען עליו.
תודה שהגעת וייתכן שהכוונה הייתה טובה.
קדימה, בוא נלך. - אני ממש מצטערת.
מצטערת. תסלח לנו.
בהחלט התגעגעתי אליך.
כן, אבל את לא צריכה לכתוב לי בתדירות כזו.
מה זה אומר?
כי אז אני צריך לכתוב לך חזרה, ותמיד יש הרבה שיעורים.
אתה לא צריך לכתוב לי חזרה בכל פעם שאני כותבת לך.
זה מרגיש כאילו אני צריך.
לי זה מרגיש כרגע שאנחנו צריכים לבכות יחד על אימא.
אני לא הולך לבכות.
מצטער.
זה בסדר.
אני ממש צריכה.
תוכל לעמוד שם ולא לתת לאף אחד להיכנס?
אפילו לא לדודה הלן.
כן. - בסדר.
בסדר.
אל תיתני לו להשפיע עלייך.
אל תהיי עצובה. אל תכעסי.
"אל תהיי עצובה. אל תכעסי."
עם מה זה משאיר אותי?
בלתי ניתנת לערעור.
היי.
בסדר.
אם זה בסדר מבחינתך,
אני אעדיף לא לדון בבעיות הישנות שלנו כרגע.
בטח. אני לא חושב שנוכל לצלול לדברים הישנים
כאשר לא התראינו במשך כמה זמן?
את גם לא יודעת?
שלוש עשרה שנים.
מה שלא הזדמן לי לומר על הדייט עם החברה שלך...
עם זה אתה רוצה להתחיל את השיחה?
שתי החברות האלו. כן. - חברות שלך.
ובכן, כל גבר במעמדי... - אתה יודע מה, אבא?
אני יודעת, אני יכולה להבין... - לא.
אני יכולה להבין איך, מאחר ולא עשינו את זה במשך זמן מה,
שייתכן שאתה רוצה לחדש את הקשר או משהו.
אבל באמת, בבקשה, באמת... בלי להתנצל יותר.
אדי. אמרת שהבנת.
הבטחת לא להיות עצמך.
דודתך רק רצתה שאשבור את הקרח היום
ואחכה למועד מאוחר יותר לסיבה שבגינה
הייתי צריך לראות אותך.
אבל את חכמה מדי בשביל זה.
לא, אתה טיפש מדי בשביל זה.
בסדר, נפגשתם. זה הלך מצוין.
כן. - אחות גדולה, בבקשה.
תקשיבי, אני אדם אחר עכשיו.
אני יכול לומר לך מדוע? - לא.
באמת? - אדי, לא.
לא, לא, אני מעוניינת. בבקשה, דבר.
הכרתי... אישה מדהימה.
לא!
היא פסיכולוגית.
בואי. - דוקטורט מ"ברקלי".
והיא גרמה לי להבין כמה חשוב
שאכפר על מעשיי כלפי הילדים.
לא, לא, לא. - אלה.
אני לא יכול לתת לאולימפיה לברוח.
מעולם לא הרגשתי ככה כלפי אישה אחרת.
אלוהים, אדי!
לא... אני לא החשבתי את אימך!
היא בקטגוריה אחרת לגמרי!
הוא צובע את השיער. - אני חושבת שזו השתלה.
לקח לי זמן רב להפוך אותו לחסר משמעות.
את יודעת כמה אני מצטערת, נכון? - והוא פשוט נכנס...
אני יודעת. אני יודעת. אני יודעת.
תקשיבי, אנחנו לא צריכות לדבר על זה בכלל.
בואי נתרכז בסיבה שאת כאן.
מה קרה?
בסדר. דודה הלן...
בבקשה תנסי לא לשפוט את הדברים שאומר לך מיד.
פשוט תקשיבי עד שתישמעי הכול. בסדר?
אני אשתדל.
הבטחתי לעצמי
שלא אאפשר לנישואי להיפגע בגלל העבודה שלי.
בצורה מוגזמת.
מצטערת. תמשיכי.
ובהתחשב בכך שלעבודה שלי אין סוף,
ואני חוזרת הביתה מותשת בכל ערב...
בכל אופן, יש דירת חדר אחד שגיליתי
מתחת לכיפת הקפיטול, פשוט עומדת שם ריקה.
אז, היו פעמים במהלך הפסקת הצוהריים...
שראיין ואני היינו נפגשים שם, ו...
את יודעת, יכולנו להיות לבד ו...
להיות יחד.
סקס!
סקס בכל יום?
לא בכל יום. - בסדר. אלה.
אלה. אלה. - כן?
אולי את מנסה קצת יותר מדי להיות אחראית על הכול.
ולמי אכפת?
טוב, אחד המאבטחים פוטר לאחרונה,
ואיכשהו הצליח לראות מבעד לדלתיים סגורות,
סיפר לכתב שיצר איתי קשר מאז,
ורוצה למנף את הידע הזה לגישה מיוחדת.
מותק, את לא יכולה להסתבך בצרות משום ששכבת עם בעלך.
זה מה שחשבתי. - את לא יכולה.
מסתבר, שיש חוק מאוד ספציפי...
שלא הייתי מודעת אליו,
שאוסר על שימוש לא מוצדק ברכוש ממשלתי.
ואם זה יתגלה במקביל למשהו אחר,
שקרוב ואני לא יכולה לספר לך עדיין.
אבל ימשוך אליי תשומת לב עצומה.
לכן...
תפסיקי. תפסיקי, אלה.
לפתע אני נשמעת פתטית לעצמי.
אני פשוט... תשכחי מזה.
אני פשוט אחזור למשרד,
אשתוק, ואחזיק את היד הארורה שלי לעצמי.
אפשרתי לעצמי להתערער.
זה לא יקרה שוב. סליחה, דודה הלן.
וואו, זה היה מעניין. אני אוהבת אותך.
אלה, חכי. - כן?
אני דואגת לך.
אני בסדר.
תשמרי את זה לקייסי.
הוא שוב השתתק לי, ואני דואגת לו.
את מכירה את אחיך.
הוא פשוט עושה את הקטע שלו של "תעזבו אותי בשקט".
בסדר.
הבטחת להתקדם לאט.
אדי, שכחתי איך זה להתמודד איתך.
הרסת את זה!
אני ממש כועסת. לך!
קודם כל, מעולם לא הייתי כל כך נטול חרא!
ו...
אולי היא הרסה את זה.
אולימפיה אומרת שאין ספק
שיוטב לאלה לאחר שהיא תסלח לי.
יודע מה? תמסור לאולימפיה שכדי לסלוח לך
צריך שתפסיק לפשל מספיק זמן בשביל שאנשים יספיקו לעכל.
מה נדרש בשביל שאנשים יבינו שהשתניתי?
סירוס.
הגזמת. - אפילו לא קרוב.
קייס, זו שוב אני.
היי.
אין לחץ, אבל, פשוט...
תעדכן אותי איך אתה. תודה.
גברתי?
פשוט...
משפחות, אה?
כן. בהחלט.
מה?
אימי, את יודעת, היא...
היא... מה המילה?
מפנקת. היא מפנקת...
מצטערת, אני לא שומעת אותך.
תוכל לחזור על זה?
אימא שלי, היא ממש מפנקת אותי, את יודעת?
כאילו בגדול.
כאילו שאני "ילד הזהב".
אז היא ביקרה אותי לא מזמן.
ובמוטל שהיא מתאכסנת בו יש בריכה.
אז הלכתי לאסוף אותה,
והיא צפה בכזה... כיסא בועה צף?
אה, כן. נחמד. - בבריכה, יודעת?
והיא רואה אותי...
ובאופן מידי היא קמה כדי שאשב. "זיכרון שריר".
לא נכון. - אני נשבע. שפריץ ענק.
אין מצב. - נשבע. ואני אוהב את אימא שלי.
אבל הצעקה שהיא השמיעה?
זה היה הקול הכי מצחיק ששמעתי בחיי.
אני יכולה לתאר... - זה היה כמו...
זה מיד הפך לאגדה משפחתית.
הו, יופי.
ביל יושב בפנים ורק מחכה לך.
הוא לא עונה לשיחות. פשוט יושב שם.
בשקט.
בסדר.
כן, היכנסי. היכנסי.
שלום. מה קורה?
זה עבר.
אני בקבינט!
נכון? - זה...
אני מתפטר באופן מיידי כדי להתכונן לאישור שלי.
אז במשך 14 החודשים הקרובים, ממילא, את המושלת.
ברכותיי.
ובאמת שלא יכולת להגיע לזה בדרך אחרת.
טוב... - נו, בחייך.
לא יכולת לעבור את הזבל הדרוש בשביל לממן קמפיין.
ולא הייתי מקבל את המינוי הזה ללא המדיניות שלך.
אז תראי אותנו.
מה יותר יפה משני אנשים שחייבים זה לזה הכול?
תודה, אלה.
תודה.
חכה. חכה. מצטערת.
לפני שתלך, הבטחת להשיג לנו
שלושה קולות נוספים לחוק האימהות.
"נשבע". אתה אמרת, לא אני.
זה הדבר הגדול, "תוכנית להתחלה בריאה"
שמעניקה לנשים בהריון ייעוץ לפני הלידה
בתקופה שבה דיכאון וחרדה ממש נפוצים. ו...
ביל?
היא כוללת גם ביקורי בית למעקב אחר רווחת פעוטות בגילאי שנה עד שלוש.
כל המחקרים מראים שתקופה זו בחיים היא המכרעת ביותר...
מה שמפחית את העומס על בתי המשפט...
אלה! את חייבת להרפות מזה.
אין דבר שעבדתי עליו קשה יותר בשנה האחרונה.
זו דרך פשוטה אך יעילה להגדיל את סיכויי הילדים האלו לחיים טובים יותר.
אני לא הולך להרוג את עצמי
בגלל חוק שנוי במחלוקת כשאני ממילא עוזב.
לא, לא. רק "הורג" את ההבטחה שלך.
המילה שלך היא מה, ביל?
אלוהים! מה נסגר איתך?
אף אחד לא קופץ להיות מתחסד מהר יותר ממך.
זה יכול היה, וצריך היה לרוץ, כבר בשנה שעברה, בסדר?
ודרך אגב... - מספיק! תניחי לזה.
אוי, אלוהים.
בואי נשתמש בזה כשיעור לתפקיד החדש שלך.
בבקשה.
הדרך שבה את מתנהגת עכשיו
זו הסיבה שחלק מהאנשים...
מרבית האנשים...
טוב, כל האנשים כאן,
מוצאים אותך כזו מעצבנת שהאוזניים שלהם נאטמות כאשר את מדברת.
בתפקיד הזה לא מספיק להיות חכם.
כדי שמשהו יתבצע, את חייבת לגרום לטיפשים להרגיש פחות טיפשים.
חברי המפלגה שלנו בעצמם הולכים בכיוון ההפוך
כאשר הם רואים אותך.
ואם לא תעשי משהו בנדון,
לא תשיגי כלום לאחר עזיבתי.
וכל תאי המוח העסיסיים האלו, וכל העבודה הזו,
וכל הלילות הלבנים המוסריים האלו,
יהפכו למזבלה מסריחה אחת בשבילך.
שאפו, ביל.
זה כאב.
בחייך, כבר היינו במצב הזה.
זה מה שהופך אותנו לטובים.
אבל אתה מבין שזה היה טיפה מתנשא?
המושל ביל!
השמועה התפשטה.
המושל ביל!
המושלת החדשה קודם.
עצה של הרגע האחרון?
אל תיקחי אמביאן יותר משלושה לילות ברצף.
מזל טוב. איך אתה מרגיש בנוגע...
זה היום של אלה.
כמו מרבית האנשים, אני לעולם לא אהיה במוקד תשומת הלב הציבורית,
אבל אני באמת יכולה להבין
מדוע חלק מהאנשים שזה חדש להם, פשוט קמלים.
ומדוע אחרים נולדו לזה.
המושלת!
כי הם כמו פרפרים,
שזקוקים לחום כדי לעוף.
הנה מגיע "הבעל הראשון", ריאן.
בעלים של רשת פיצריות.
בסדר. תפסיק.
הוא היה אהובה מימי התיכון.
אז, לפני 17 שנים...
הנער פגש את הדודה.
היי!
היי! היי! לא. חכה. - מה לעזאזל?
לא. חכה רגע! - את מטורפת, גברת?
את מטורפת?
מה לעזאזל... - עצור! עצור!
בסדר.
עצור!
למה ניסית להתגנב מהבית שלי?
אני לא אגיד כלום, בסדר?
אבל את באמת יכולה לרוץ!
אני אתקשר לאימא שלך.
גברתי.
את לא יודעת את שמי.
קדימה, קדימה, קדימה.
אוי, אלוהים.
אלה?
אלה. - בוקר, דודה הלן.
הוא ישן כאן?
מי?
לא.
מתי הוא הגיע לכאן?
לפני כמה דקות. - לא שמעתי את הפעמון.
כי ראיתי מהחדר שהוא מגיע, אז פתחתי לו.
אבל, למה הוא ברח?
אני לא יודעת. אולי הוא היה צריך להיות איפשהו?
בסדר.
איך קוראים לו?
כי?
כי שמות מאפשרים לנו להבדיל בין בני אדם.
את תתקשרי לבית שלו, נכון? - כן.
כן. טוב...
מצטערת, אבל אני לא יכולה להגיד לך.
שכבת איתו?
סליחה? את רצינית?
לא אמרת לא.
למה שתגידי את זה?
למה שתחשבי את זה בכלל? - אבל עדיין לא אמרת לא.
לא! לא. לא. כל מה שהוא עשה...
אני לא רוצה לשמוע מילה נוספת אלא אם מדובר באמת.
אני מאחרת לבית הספר.
אז לכי לבית הספר.
אבל...
אני רוצה שתחשבי על הפגישה איתי הערב,
ובין אם את רוצה או לא...
לספר לי את האמת בנוגע לנער הזה.
אבל החלופה היא...
שאת, אולי לראשונה...
תשקרי לי?
ומתוקה...
נאבד משהו מיוחד בינינו.
הוא ממש מחבב אותי.
האמת שזה מוזר עד כמה.
נראה שהוא שואב הנאה מהעבודה הקשה שלי,
במקום לבקר את זה.
ואוהב את העובדה שאני ממש רצינית.
והוא אוהב לדבר על כל הדברים שהוא מאמין שעשויים לקרות לי,
שזה מטורף דרך אגב.
ו...
אני לא יודעת, הוא מגיע ממשפחה רגילה.
את יודעת, שיש להם עסק משפחתי נהדר,
והם מדברים בכל ערב,
ומבלים יחד ומשחקים משחקים בשולחן ארוחת הערב. ו... ו...
הם מצביעים על חופשות משפחתיות, את יודעת?
אני אוהבת אותך.
גם אני אוהבת אותך.
הוא שם גומי?
מה?
קונדום!
אני לא יודעת כמה זמן יעבור עד שהיא תרשה לי לצאת שוב.
נמצא דרך.
אני אחכה.
אני נרגש לגבינו.
ומה יקרה כשאסע למכללה?
המציאות היא שניפרד בקרוב בכל מקרה, נכון?
זה מה שקורה.
באמת, אני הרבה יותר טובה כשאני מתמודדת עם דברים.
אז תתמודדי איתי.
מעולם לא פגשתי מישהי כמוך.
אוי, אלוהים. - לא. לא.
ואת, את תגיעי רחוק, ואת אפילו לא יודעת לאן.
אבל איפה שזה לא יהיה, אני אתייצב.
ריאן היה עקשן.
אפילו כשאלה הלכה למכללה.
הוא התחיל להופיע בכל סוף שבוע.
היי!
נכון שהוא נהדר?
וכפי שקורה לעיתים קרובות, עקשנות משתלמת.
איידן, איידן. - כן?
תוכלי לבקש מדודה שלה לצאת, רק לרגע?
רק לרגע. תודה. תודה.
היי.
היי. היי.
אני יודע שהיו לך ספקות לגביי.
בחיי, אני מסכים איתך.
אני לא חושב שיש מישהו מספיק טוב בשבילה.
אבל רציתי לומר שאף אחד לא ינסה יותר ממני.
ברכותיי.
אני מתכוונת לזה.
תודה. אני מתכוון לזה.
בסדר.
קייס.
אני אוהבת אותך.
יפהפייה.
תחושת המשפחתיות שלך,
הביטחון שלך,
האופטימיות שלך.
ואיך שאתה מאמין שהחיים אמורים להיות מהנים.
והופך אותם לכאלו.
הכול בדיחה פרט לנו, מותק.
אוי, אלוהים! - בסדר, תודה.
כל כך מהר! 402 שיחות.
שמונים אחוזי תמיכה.
ומשטרת המדינה רוצה לדעת אם את רוצה את צוות האבטחה של ביל.
לא. לא, לא. - כן.
נאש מעולה. תודה, אסטל. - כן.
בסדר, זה לא.
מה? קרה משהו?
זו לא צורה להיכנס לתפקיד בזמן מיתון.
אנשים אוהבים לראות אחרים זוכים בלוטו.
למה שאמרת אין קשר לדברים שאמרתי.
ואתה לא... - מה? מה? מה?
היותי מושלת מבטיחה שהכתב יפרסם את הכתבה.
אלה. הריקוד.
תדליקי את הטלוויזיה. ערוץ ארבע. אבל אני חושבת שכולם משדרים.
בסדר. טוב, לא, אין צורך לעשות את זה.
כן. ערוץ ארבע.
איך את...
לבסוף, היום בצוהריים, הביטו בזה.
המושלת החדשה שלנו, והבעל הראשון,
מראים לכולנו כיצד חוגגים קידום.
זה פשוט מעלה חיוך.
בסדר. - כן?
נשוב בשעה שש. - כן.
אני לא מבינה בדברים האלה.
הצטרפו אלינו.
זו הסיבה שיש לך אותי.
ותקשיבי, את יכולה פשוט לשכוח מהכתב, בסדר?
אני מכיר את הבחור. אני אפתור את זה.
באמת? - כן!
אולי אז תוכל לשאול אותו איך הוא מפרסם סיפור
שכל מה שיש לו זה שוטר שהניח מה עשינו מאחורי דלתיים סגורות.
הוא לא סיפר. אני סיפרתי.
מה? - בחייך, מותק.
תקשיבי, אל תעשי את זה לעצמך, בסדר?
הבחור שמע קצת רכילות על הפסקות הצוהריים שלנו,
והוא שאל אותי.
מה הייתי אמור להגיד?
שהשתמשנו בחדר השינה לפטפוטים?
לא. בסדר? וזה מאניש אותך.
מאניש?
מילה לא נכונה.
בסדר, זו המילה הלא נכונה.
אני רק צריך שאת... בחייך.
מותק, יקירתי, תקשיבי...
אני מתחנן בפנייך.
בואי נהנה מזה.
כן?
בואי ננשום. בסדר?
זה אנחנו.
כן?
המושלת החדשה שלנו ובעלה הרימו את מורל הצופים
בעודם רוקדים בכניסתם לתפקיד.
הלו?
אלוהים אדירים! נראית מקסים.
גופי התמלא בזיעה.
זיעת השמחה הראשונה שלי.
היי, יש לך רגע?
בטח. כן, כמובן. הכול בסדר?
פשוט אין לי עם מי לשתף את זה.
ריאן סיפר לי הרגע שהוא היה זה
שעדכן את הכתבים בנוגע להפסקות הצוהריים שלנו,
ואני לא יודעת מה לחשוב.
הלו? - אני כאן.
אין... אין תגובה?
אני נוקטת בזהירות, מותק.
ריאן באמת חושב שאני ממש קפוצת תחת בעניין,
שבאמת, זה משהו שאני נוטה להיות.
טוב, את יודעת שהבעיה בלהיות קפוצת תחת,
זה שאף פעם לא תדעי מתי התחת שלך צודק.
כן.
תקשיבי, אני צריכה לנתק תכף. תגידי לי זריז מה את חושבת.
אני חושבת מה שתמיד חשבתי.
שבעלך הוא פצצת זמן מתקתקת בחייך.
טוב, ובכן...
את חשדנית בנוגע לכל אדם אופטימי, בכל מקרה,
אז את לא האדם הנכון לשאול אותו.
בסדר.
וריאן הוא עדיין הבחור שוויתר על המכללה
כדי שיוכל לשלוח את אחיו הקטן.
הוא עדיין הבחור שרצה את רוטב העגבניות שלו.
הבטחת לעזוב את זה.
את יודעת, לא כל כך קל לשכוח
שמישהו משתכר במסיבה... - לפני ארבע שנים.
לפני ארבע שנים. - ומתרברב... מתרברב...
שהעסק שלו מייצר הכנסות נוספות בשווי 300 אלף דולר.
כי הוא שינה את המתכון
לטעם המקומי. - לא, כי הוא דילל את רוטב העגבניות שלו.
אני לא מבינה את הצורך שלך לעשות את זה עכשיו.
סלחי לי, מתוקה.
לעזאזל עם הכול.
נוכל פשוט ליהנות מהרגע?
אלה, את בת 34.
והרגע התמנית למושלת...
של המדינה שנולדת וגדלת בה.
ואני פשוט...
אני פשוט... אני...
אני פשוט...
את חושבת על אימך?
כן.
גם אני.
טוב, בסדר...
טוב, אני צריכה לנגב ולזוז.
ניקיון למעבר חמש.
בסדר. אוהבת אותך. ביי.
גם אני אוהבת אותך. לכי להיות מושלת.
ביי.
הספקת לעבור על התיקון לחוק האימהות?
כן, אני יודעת שזה הרבה לקרוא.
אבל יש תקציר זמין. אנחנו רק זקוקים לשלושה קולות.
בסדר, מגי, ביי.
גברתי?
אני רק רוצה לומר כמה טוב היה
להיות חלק מצוות האבטחה שלך והכול... - סליחה, מה אמרת?
רק אמרתי שממש נהניתי מהתקופה בצוות האבטחה שלך.
אל תגיד לי שאתה עוזב. - לא, את עוזבת.
לאן אני הולכת? - טוב, האבטחה של המושל ביל
תדאג לך מעכשיו. - לא, סליחה, נאש.
אני לא מתכוונת לוותר על האדם היחיד ששמח כאן.
אתה בא איתי.
תודה, סג...
המושלת.
תודה חזרה.
אלוהים.
אני לא רוצה שזה יהיה הלילה האחרון שלנו בדירה.
רגע, מה?
בוא נמשיך לגור כאן כמה שנוכל.
מה? למה?
לא, אני פשוט רוצה שנגן...
אני רוצה שאנחנו...
עד כמה שאפשר... שנישאר אותו הדבר.
אתה יודע, לא חייבים לעבור למעון הרשמי מיד.
נוכל להישאר כאן.
זה כבר נעשה בעבר. - כן, בטח.
בסדר. - בסדר.
זה...
אבל...
אבל אני עדיין יכול לבדוק...
את אחוזת המושל. נכון?
כן.
כן. כן.
באמת, אני איהנה מזה, מותק.
את יודעת? - כן.
זה מה שנקרא גישה בריאה.
יום ההשבעה.
מה שבדרך כלל אומר שהחלום של מישהי מתגשם.
- קייסי מקיי -
תודה.
כן. סליחה.
אתם יודעים את העובדות.
אנחנו בבעיה.
יש לי רק 14 חודשים לשרת אתכם.
יש לקבל החלטות קשות ומהר.
כל דולר שמושקע בחינוך מוקדם איכותי...
יכול לייצר עד שבעה דולר ו-30 סנט ב...
רבים מהקשישים איבדו את הפנסיה שלהם לנוכלים...
ופוטנציאל ילדינו מגיל חמש ומטה...
שביתת המורים המאיימת תהיה הרסנית...
אם לא ניצור חוויה משמעותית עבורם בגיל הרך עכשיו.
הגיל הרך!
לבסוף...
לבסוף? - ...והכי חשוב,
על מנת להשיג את זה, עלינו להגיע לקונצנזוס דו-מפלגתי.
אני מעדיפה את המילה הזאת על פני פשרה,
משום שהיא מאפשרת תשוקה אישית, ונותנת עדיפות להיגיון.
קח, קח. תעביר את זה. מהר, מהר, מהר...
חברי הפרלמנט צריכים...
- תודי לי!! -
חברי הפרלמנט שלנו זקוקים לזמן לחשיבה אמיתית,
בעת קבלת ההחלטות, שישפיעו על גורלנו.
וזה פשוט לא יכול לקרות
כאשר הם מבלים בין שבע לשתים עשרה שעות ביום,
בגיוס כספים לקמפיין ובעקבות כך לא נותר להם זמן
אפילו לקרוא את החוקים שעליהם הם מצביעים!
עלינו לקחת את הזמן והאנרגיה
המושקעים בניסיון להיבחר מחדש, ולהקדיש אותם לעבודה שלשמה נבחרנו
מלכתחילה. - מהר, מהר, מהר.
אחרת, לא קשה לדמיין יום
שבו נשכח מהבחירות ופשוט...
- אל תודי לי או תגידי את שמי!! -
ופשוט נעניק תפקידים לאלו שמגייסים את מרבית הכסף,
כי ממילא הם הולכים לנצח.
תודה, אלה!
הממשל במיטבו כאשר האזרחים נשארים מעוניינים ומעורבים.
כי, כפי שנאמר,
"אם אינך יודע מה אתה רוצה,
"בוודאי תקבל את רצונו של האחר."
בדיוק!
אז בבקשה, בואו נתחיל.
תודה. - אנחנו אוהבים אותך, אלה!
מה נראה לך? - היא נהדרת.
קדימה. תוכלו לשבת בבית. קדימה. למעלה, למעלה.
קדימה, אלה!
היא בלתי אפשרית!
לא הזכירה אותך. - לא, אימא. אימא. אימא.
אני אטפל בזה.
ברכותיי. - תודה.
אסטל. קייסי היה כאן?
השארתי לו הודעה. אני דואגת לו.
רוצה שגם אני אדאג לו? אני אקח את זה על עצמי.
לא. לא. אבל תודה.
אלה, זה היה קשוח.
היית טובה. - תודה.
מה דודה שלי אמרה לך על המדרגות לפני רגע?
אסטל?
הבטחתי לה שלא אספר לך או אדאיג אותך שלא לצורך.
אבל מאחר שאיחרנו את הרכבת?
היא רק שאלה אם קייסי התקשר...
תוכלי לתת לנו רגע, אסטל?
סליחה, רק רגע.
אני קצת מודאגת בנוגע לקייסי, בסדר?
הוא אדם בוגר, בסדר?
תוכלי לעסוק בי לרגע?
כן.
אני יודעת שלא הודיתי לך.
לא הזכרת אותי.
ביל העביר לי פתק לא להודות לו.
וזה בלבל אותי.
אם הייתי מודה למישהו אחר,
זה היה מתפרש כחוסר כבוד לביל.
ולא רציתי את זה. ברור שחשבתי על זה יותר מדי.
כרגיל.
כן.
מצטערת.
מתוכנן לי נאום למחר. אני אפצה אותך אז. מה דעתך?
אבל מה תגידי? תגידי...
מה תרצה שאגיד?
זו שאלה אמיתית? - כן.
בסדר, אז תני לי לחזור אלייך בנושא.
אסטל, מה הדבר הבא שמתוכנן לי?
אירוע היכרות עם תורמים.
כדאי שתצאי לדרך. - אני לא יכולה.
קייסי? - כן.
אני יודעת. אני אטפל בזה. תעשי מה שאת צריכה.
תודה.
קייסי!
קייסי! זו אלה.
היי. - היי.
שלום.
היי.
קודם כל. ממש טוב לראות אותך.
מה שלומך?
אני...
תקשיבי, אני מצטער שלא הייתי בקשר.
פשוט... - לא, לא, לא. זה בסדר. זה בסדר.
לא רצית שאעשה לך קטע של "האחות גדולה", נכון?
כן, כן. כן. - כן. כן.
אז, דודה הלן אומרת שאת המושלת עכשיו.
כן. כן.
מוזר, נכון?
לא. לא.
וואו.
זה המקום, מה?
אתה עדיין נותן ייעוץ להימורי ספורט באמצעות מתמטיקה?
כן, ואני בלחץ של זמן.
אז אני צריך... אם אני יכול...
זה יכול לחכות?
לרגע, אבל לידיעתך אלו דברים שממש רגישים בזמן.
מובן.
איך כל השאר?
כלומר, מה שלומך? אתה...
מה קרה לבחורה הנהדרת שאמרת שהיא...
לא, לא. אני לא יכול. אני לא...
אני לא רוצה לדבר על זה. זה...
אני מצטערת, אני מצטערת. - זה... לא.
אפשר לקבל משקה מוגז או משהו?
כן, בטח. זה ב... - תודה.
היית בקשר עם אבא בכלל?
כן, הוא כל הזמן משאיר לי הודעות קוליות.
באמת?
כן.
ההודעה של היום הייתה...
אני אשמיע לך. אני אשמיע לך.
קייסי, אני רק צריך שתכיר את אולימפיה.
דברי, מותק.
היי, קייסי.
לא, לא, לא. אל תעצרי את זה. זה ייעשה די מטורף.
זו אולימפיה.
דרך מוזרה, אבל אולי מתאימה למפגש בינינו.
באמת?
אביך ואני קראנו על מחילה.
ואני חושבת שהוא הפנים את זה, כפי שסופרת אחת ניסחה היטב,
"מי שנאחז בעבר בכל כוחו
"זרועותיו עמוסות מדי בשביל לחבוק את ההווה."
תרשה לי להשאיר אותך עם זה.
ורק תדע שאני מאחלת למשפחה שלכם...
כן.
...להחלים.
ביי.
לא יאומן.
היו עוד הרבה כאלו במהלך הימים האחרונים.
הפסקתי להקשיב, אבל ההודעות, זה פשוט... משפיע עליך, את יודעת?
תן לי לדאוג לזה. טוב?
כן, זה יהיה מדהים. תודה.
אני יכולה? לא אכלתי כל היום.
כן.
רוצה קצת?
לא, אני בסדר.
למה אתה ממשיך לבדוק את השעון?
אתה מצפה למישהו?
לא, פשוט, אני חייב לעמוד בזמנים שלי.
וטוב, אני לא ממש אוהב להתמסטל לפני שש.
מה?
לא התראינו במשך כל הזמן הזה, ואתה רוצה להתמסטל?
מדוע שתבחר להתמסטל כאשר לא דיברנו במשך כל כך הרבה זמן?
רק בשביל לארח לך חברה.
לא בדקת את התווית?
תמצית לימון, סוכר.
שש מנות... שש מנות.
כן, אז לא ראית שכתוב בגדול "קנאביס" בצד?
לא ראית את זה?
אוי, אלוהים!
לא!
בשנת 2008, רק 13 מדינות
התירו קנאביס רפואי, כולל המדינה הזו,
למרות שאלה ניהלה קמפיין נלהב נגד ליגליזציה.
אני הולכת למות? - את הולכת למות.
ברצינות. לא, את לא הולכת למות. - קייסי, אני לא צוחקת.
זה... חזק?
זה די חזק. - יהיו לי הזיות?
סאטיבה. זה נעים, מפחית מתחים.
בשבילי, זה מסיר את החשש מהעתיד, תחושת האשמה,
דיאטות, ודברים כאלה.
בסדר. אני לא אדאג.
לא צרכתי הרבה. זה בסדר.
כן. בסדר. - מה?
העוגייה חזקה יותר.
סנואובירד עדיין בכתובת הזו?
כן.
נשלח מישהו להחליף אתכם. אסור להפר את חוק השעות הנוספות.
שיט.
מצטער.
לא היה מזיק לי עוד כסף. הגירושים...
הגירושים מרוקנים אותי.
היא מקבלת את מה שמגיע לה, אחי.
כן.
אני חושב שסנואובירד רצתה שאנחנו באופן ספציפי נישאר בתפקיד.
מה אתה עושה? - צריך אישור פורמלי לשעות נוספות.
היא בפגישה מאוד פרטית
וביקשה שלא יפריעו לה. - תפסיק מיד.
אני שוקע, אחי. טוב?
אנחנו במרחק של חמש דקות משעות נוספות.
זה 79 דולר לשעה. - בשום אופן לא.
כל מה שיש לי זה שישה דולר. בסדר?
אני פשוט...
הילדים אצלי ביום ראשון, כן?
והם בכלל לא רצו לבוא.
אני לוקח את הקטנה, היא צורחת.
אני מוריד אותה, היא צורחת. שום דבר שאני מנסה לא מצליח.
אז אני רוצה רק יום אחד טוב. בסדר?
חוויה אחת חיובית וטובה,
שבה אני לוקח אותם למקום כלשהו, או שאני קונה להם...
קונה להם מתנה. משהו.
איזה זיכרון חיובי, לפני שהם יגיעו למסקנה
שאבא שלהם הוא כלומניק, אפס. לא...
אתה מנסה לבכות?
לא.
לא, משהו... משהו קורה.
משהו...
אתה רואה את זה?
לא ידעתי שזה עומד לקרות.
הס, הס.
בסדר. אתם מורשים להישאר.
קיבלתי.
מותק? אני כאן.
אני באחוזת המושל.
אני מקבל צוות, רכב, משרד,
ומאבטח משלי, בחיי.
כן.
ו... אנחנו יכולים להשתמש במסוק.
לֹא. המסוק מיועד לנסיעות דחופות
כאשר אף אמצעי תחבורה אחר לא יתאפשר.
יש פסנתר!
ריאן, תקשיב, אני לא מתפקדת טוב במיוחד כרגע,
אז אני... אני אישאר כאן הלילה, טוב?
אבל עשיתי מה שרצית.
דיברתי עם הבחור. - הוא יקבור את הסיפור.
באמת? - כן. אבל רק אם...
"אם תסכימי להעניק לו מעט גישה מיוחדת
"והוא צריך לדעת במהלך השעה הקרובה"
לא. בלי גישה מיוחדת.
סוחטים אותנו.
אני לגמרי מבינה.
הרימו יד אם אי פעם התאהבתם באדם הלא נכון.
קייס?
אי פעם...?
לא, לא משנה.
זוכר את הפעם הראשונה שהתמסטלנו יחד?
שהייתה הפעם היחידה עבורי.
כשלמדת ב-אם.איי.טי?
והייתי כל כך גאה.
והבנתי לראשונה שאתה אגורפובי.
זו לא אגורפוביה אם נשארים במקום על סמך בחירה חופשית,
ולא פוביה או דחף שאי אפשר לעמוד בפניו.
בוא לא ננהל את הדיון הזה.
אני זוכרת כמה טוב היה
לא להרגיש שזו אחריותי לתקן דברים.
זה היה כאילו חצר הגרוטאות במוח שלי נסגרה,
והיו לי מחשבות ברורות ונהדרות.
כמובן שלא עשיתי את זה שוב, אבל...
זה בהחלט היה מפתה.
אלוהים אדירים, אני חושבת שזה קורה שוב.
לא. אלה, בבקשה! - טוב, רגע, רגע.
תן לי להוציא את זה כל עוד אפשר! - אלה, בבקשה לא.
אלה, לא... - בסדר, אחת...
זה שממש התגעגעתי אליך.
ואני באמת חושבת שאתה נהדר.
ואז מה אם אתה אגור...
הפרעת חרדה קטנטונת זה חלק ממה שהופך אותך לנהדר.
ולאחרונה, למען האמת...
גם אני קצת... שקעתי בחרדה בעצמי.
אבל אני לא שוקעת ברגע זה.
לא, אדוני.
רק בינינו, אני...
אני כל כך נרגשת לעשות את התפקיד הזה!
למרות שקיבלתי אותו במקרה.
ו...
השאר... הדברים האישיים...
אני לא יודעת.
האמת היא שאני חוששת שהוא לא אוהב אותי.
לא באמת.
שהוא רק רצה...
לא התכוונתי לזה.
פשוט...
זה מורכב כשאתה מגיע מהרקע שלנו,
ואתה נמצא עם מישהו ממשפחה נורמלית, נכון, קייס?
כן, אישית, אני החלטתי להפסיק לנסות להיות נורמלי.
ולבחור במשהו קל יותר.
קייס... אני אוהבת אותך.
אני יכולה...
יש לי רק עוד משהו פצפון לומר.
אם יורשה לי.
מעולם לא אמרתי את זה, אפילו לא לעצמי. אבל...
אני יודעת בדיוק מה צריך להתבצע בתפקיד החדש הזה.
ושככה יהיה לי טוב, אני חושבת שאני מסוגלת.
אני יכולה לשפר את חייהם של האנשים.
אפילו יותר מקודמי בתפקיד.
שהוא אדם מקסים, וכולם אוהבים אותו.
אבל... הוא לא אוהב אותם חזרה, לא ממש.
לא מספיק בשביל להילחם בקשוחים.
וברור, לעולם לא אוכל להפיק משהו כמו...
"עצרו את העולם!"
"היי, נלי, מה שלום הילדים? הכול בסדר? מי מהם? הבן או הב..."
אין לי קסם מהסוג הזה, בסדר? אין לי את שיחות החולין.
והתותחים הגדולים במפלגה לא אוהב אותי בכלל!
הם לא מעריכים את הרעיונות שלי. או העבודה שמושקעת בהם!
הם ממש מתרעמים על האנרגיה שלי, מה שזה לא אומר!
אבל אני יודעת בדיוק מה צריך להתבצע בתפקיד החדש הזה.
בסדר? אנחנו צריכים למשוך עסקים חדשים.
ואי אפשר לעשות את זה עם כבישים ונמלים ירודים,
ואי אפשר לעשות את זה אם לא מעלים, אולי בצורה משמעותית...
את אגרת הרישוי, במיוחד לרכבים מסחריים.
וצריך שלא יהיה לך אכפת בכלל מה זה עושה לנתוני הסקרים שלך.
כי הנה המלכוד:
אי אפשר להיות פופולרי ולתקן דברים!
תרצה לשמוע על התוכנית האהובה עליי לבריאות הקהילה?
אלוהים, לא. - גיליתי את זה קבור בהערת שוליים
של הצעת חוק בורמונט או נברסקה.
זו הייתה אחת מהמדינות שאף אחד לא כועס עליהן.
"היתרונות של מורי השיניים."
תגיד את זה, קייס. "מורי שיניים".
לא. - זה כיף להגיד.
תנסה פעם אחת. - לא.
זה ממש כיף לומר. אני מבטיחה. - לא, אני לא רוצה.
בבקשה? - לא.
מורי שיניים. מורי שיניים! - לא, אני לא אומר את זה.
לא, אני לא אגיד את זה. - מורי שיניים.
מורי שיניים! - תודה.
אתה הולך לכל מחוז כפרי מרוחק בכל מקום,
ושיני הילדים מצב נוראי
בגלל הכמויות האדירות של המשקאות המוגזים שהם שותים.
ורופאי שיניים כמעט לא נמצאים שם כי אין רווחיות.
אז הם פתחו תוכנית ללא עלות,
שבה מתנדבים מקומיים עוברים מדלת לדלת,
ומחלקים ערכות לטיפול בשיניים שסופקו בחינם על ידי החברות למשחות השיניים.
אז כמו "רופאים ללא גבולות", הם מגיעים, רופאי השיניים האלו,
אולי שלוש פעמים בשנה, ומטפלים בכל אחד שמגיע בחינם!
לא, לא, אל תתרגש עדיין. זה לא החלק הכי טוב.
החלק הכי טוב הוא שהעובדים הסוציאליים דיווחו שהילדים האלה,
שקודם לכן הסתובבו עם פה סגור
בעקבות מצב השיניים שלהם,
באמת התחילו לחייך.
ו...
נראה שזה אחראי, לפחות באופן חלקי,
לעלייה באחוזי סיום התיכון
ולהפחתה בהתנהגות בלתי הולמת בכיתה.
תודה שהקשבת. אני...
עכשיו אתה.
קייסי, אתה באמת צריך לעבוד,
או שאתה פשוט מנסה להימנע מלדבר על עצמך?
כן. כן, אני חייב לעבוד. אני חייב לעמוד בלוחות הזמנים, טוב?
זה מה שעליי לעשות. אני יודע שיש לך הרבה על הראש עכשיו.
אבל, את יודעת... זה. יש לי...
תראי, יש 2,100 אנשים שמשלמים לי אלף דולר לשנה,
והם מחכים לדברים האלה,
וזו הפעם הראשונה שאני מאחר.
פעם ראשונה, ואת נכנסת לכאן ועושה את כל הדברים האלה, ו...
נעשית ממש אמוציונלית. אני לא יכול להתמודד עם זה.
אני חייב לעמוד במועדים האלו.
אתה מרוויח שני מיליון דולר בשנה?
בערך, כן.
כמעט סיימתי, בסדר? רק...
וואו.
ואני לא אגורפובי, בסדר?
אני בוחר לא לצאת החוצה. זו בחירה שלי. בסדר?
אילו הייתי אגורפובי, לא הייתי יכול לעשות את זה, נכון?
תראי את זה.
אני אצא מהדלת הזו עכשיו. - קייסי?
אני אעקור אותה מהצירים. - אין צורך לעשות את זה!
הנקודה הובהרה. - בחירה, רואה?
בחירה. - בסדר.
והיכולת החברתית שלי, גם בסדר. - טוב.
מה שלומך, אחי? טוב לראות אותך. ברוכים הבאים לשכונה.
מה שלומך, אחי? נעים להכיר.
יודע מה כדאי לך? להמר על "דטרויט ליונס".
עם יתרון הנקודות. תגרום לסוכן ההימורים שלך לייבב.
לייבב.
תקשיב, אני לא אוכל להיראות בפומבי עד שאהיה פיכחת לגמרי.
אני יכולה לישון כאן הלילה?
כן, בטח.
תודה.
חכה.
הבהרתי כמה אני שמחה לראות אותך?
כן.
בואי לא נגיד הכול במפורש, בסדר?
בסדר.
בסדר. אז על כמה אנחנו עומדים?
אלוהים אדירים.
זה מאתיים אחוז.
אז...
אין לך בעיה שהיא התנצלה על כך ששכחה להזכיר אותך בנאום שלה,
ושעכשיו היא תזכיר אותך.
הדבר הראשון שעשיתי כשהתחתנתי
היה להפוך את אביך לשותף מלא,
כדי שהוא לא ינטור לי,
כדי שהוא יוכל להיות... - מה עוד אפשר?
היא יכולה לעשות כל מה שהיא רוצה עכשיו.
לתת לך איזה תואר שהיא רוצה.
"ראש הסגל."
"מנהל אגף הרישוי".
כל דבר.
במקום הבעל...
שמקבל אזכור.
כן. אתה מבין עכשיו.
אימך חכמה.
עכשיו תגיד מה שנדרש בשביל לקבל את מבוקשך,
או שתישאר בלי כלום.
נחרץ, תקיף, גברי.
או שאתה רוצה להיות כמו אביך?
שום דבר, מותק.
אני מלא אנרגיה.
תודה, אימא.
אוהב אותך.
תודה.
היי, אסטל.
תוכלי לחבר אותי לג'ן מהמחלקה המשפטית, בבקשה?
בסדר, תמתיני.
בוקר טוב, גברתי.
היי. בוקר טוב, ג'ן. מצאתם משהו?
כן. כן, מצאנו.
מדובר ברוכש ממשלתי ולכן,
למרבה הצער זה מנוגד... - אז זה שנוי במחלוקת?
כן, גברתי. - בסדר.
- פיצריית מרתא הקדושה -
אסטל, את עדיין על הקו?
כן. - כן. אני צריכה להקדים תרופה למכה.
נוכל לערוך מסיבת עיתונאים ברגע שאגיע לשם, בבקשה?
לא באו להחליף אתכם?
היי. - בוקר טוב.
אמרת שזה ייקח זמן, אז חשבנו שרצית שנחכה.
או... בסדר, אולי היה פה איזה קצר בתקשורת?
מצטערת. אני לא מבינה. איזה קצר בתקשורת?
טוב, מבינה, את אמרת, "ניפגש".
אז אנחנו הבנו שאת התכוונת...
ואולי זו הייתה טעות שלנו.
חשבנו שציפית שאנחנו...
שרציתי שתפרו את מדיניות הצנע
ושימטירו עליכם שעות נוספות בזמן שמקצצים תקציבים?
לא.
לא? - לא.
אנשים גרים ברכבים שלהם.
ואתה ישבת בפנים, והונית אותם משלך.
זה לא היה בסדר.
אני בכיר. זו הייתה אחריות שלי, המושלת.
שלא תחשוב אפילו לרגע שההודאה שלך משנה משהו.
לעזאזל, נאש.
איזו... - היא צדקה.
עשיתי את זה בשביל הילדים שלי.
אתה לא צריך להוציא אגורה בשביל להיות עם ילדיך.
יש מוזיאונים, סיפריות,
פארקים, גני שעשועים.
מחבואים.
תופסת, לכל הרוחות!
כן! כן.
תודה.
טיפים מעולים.
תודה. שימושי.
פשוט תזרוק להם כדור. כשהם יתפסו אותו תגיד, "כל הכבוד".
כן. כן.
איקס עיגול.
אני אגש ישר לעניין.
אני עומדת בפני חשיפה
של עובדות מסוימות בנוגע לחיי האישיים.
הרגשתי שאני צריכה לדבר קודם, כדי שלא ייראה שאני מגיבה
או מתגוננת במועד מאוחר יותר.
במהלך השנה האחרונה פחות או יותר, בניסיון לשמור על חיי נישואין בריאים
ובתקווה להקים משפחה,
חרף יום עבודה של 17 שעות ביום... - שקט! שקט!
ביליתי את הפסקות הצוהריים עם בעלי
במשרד ממשלתי, לוכסן דירה, שלא הוקצתה לי באופן רשמי.
קיימנו שם יחסי אישות.
אני מבינה כעת שלפי פרשנות אחת של החוק הממשלתי,
השימוש בחדר ממשלתי
לעניינים כה אישיים מהווה הפרה.
אף על פי שיש החולקים על פרשנות זו,
בכל זאת הוריתי למבקר המדינה
להעריך את שווי הזמן שבו השתמשתי במשרד,
ואשלם כל סכום שהוא ימצא כמתאים.
אני מקווה להציג בקרוב בפני בית הנבחרים והציבור
נושאים ראויים הרבה יותר לתשומת לבנו וזמננו המשותף.
תודה.
כאשר את אומרת "יחסי אישות", למה את מתכוונת בדיוק?
אלה, את חייבת לראות את זה.
אוי, אלוהים. קייסי. - תעשי מה שאת צריכה.
- נראה לי שאני צריך לדבר איתך... -
פנו דרך.
איפה... איפה היא?
היא אמרה שהיא לא תהיה זמינה לזמן מה, אבל היא תיצור קשר.
בסדר, בסדר.
תוכלי לומר לה שאני צריך לראות אותה
ברגע שהיא תדליק את הטלפון הארור שלה?
אוכל לומר לה במה מדובר?
אה, כן, בטח. מדובר על כך שהיא הרסה הכול!
בסדר! אני אמסור לה את זה!
כאשר המשברים צצים מכל עבר,
עבודה, נישואים, ואח קטן במצוקה,
הבעיה הופכת להיות, "מאיפה מתחילים בכלל?"
קייס... קייס, מותק, אתה בוכה?
מה? לא! לעזאזל, השתגעת? - סליחה.
מה, חשבת שאני פשוט אתחיל לבכות כשאספר לך על סוזן?
בסדר. - זה נשמע כמוני?
חלף זמן מה. אני מצטערת. אתה לא תבכה בגלל סוזן.
פשוט תיתן לזבל להיערם ותחווה הישנות
של משהו שהוא לא אגורופוביה,
אבל שגרם לך להישאר בבית למשך כמה זמן?
שלושה עשר חודשים.
מה? - שום דבר.
בסדר, ייתכן שהרסתי את חיי
בכך שלחצתי על סוזן בשלב כה מוקדם ביחסים שלנו.
ואני חושב על זה הרבה פעמים ביום.
זה כמו אחת הטעויות האלו שלא מצליחים להתאושש מהם, יודעת?
וכשאתה אומר שלחצת עליה, אתה מתכוון שהצעת נישואים?
לא.
אבל זה היה תואם לרגשות שלי.
בסדר. מה עשית? - מה עשיתי?
כן.
את רוצה מילה במילה? - לא.
רק באופן כללי? - כן.
בסדר.
אמרתי שאני מאמין שעיתוי זה כמעט הכול.
ושאחת מהחלטות העיתוי שאני תמיד חושש לפשל בהן
היא זו שבה אתה אומר,
"אני רוצה להפסיק עם הדייטים ולקבל את העובדה שמצאתי את האדם
"שיהפוך את חיי לבעלי משמעות".
עד כה, זה די מילה במילה.
ואז אמרתי, אולי בקול רם מדי, שהיא האדם הזה בשבילי.
ושאלתי אם גם היא מרגישה ככה.
ולכן היא גם רוצה להפסיק לחפש מישהו אחר מלבדי.
והיא אמרה שזה גרם לה להרגיש... מוזר.
ואז היא אמר "מוזר" עוד כמה פעמים, ו...
זה היה הסוף, למען האמת.
היא אמרה שאתה מוזר?
לא. לא. זו שאלה מעולה. היא אמרה "שזה" מוזר.
מה את אומרת? את אומרת שעדיין יש תקווה?
וזה היה לפני יותר משנה, אתה אומר. - כן, בקושי.
מה קרה כשהתקשרת אחרי זה? כלומר, אתה...
אני... לא התקשרתי. אני לא התקשרתי.
והיא לא התקשרה אליך?
אני לא מבינה. - תקשיבי, החלפתי מספר, בסדר?
כי לא רציתי להיות מודע לזמן שבו היא לא מתקשרת אליי.
זה שהיא לא התקשרה אליי מיד היה מספיק ברור.
את חושבת שאני צריך להתקשר עכשיו? - כן!
ומה לומר? מה עליי לומר? - מה שלומה?
שחשבת עליה. - כן? טוב.
שתרצה לראות אותה. - בסדר.
אתה...
את יודעת. - מה?
אני לא רוצה לומר את זה כי אני יודע בדיוק איך אני נשמע,
אבל האמת היא...
היא גרה ממש רחוק באזור טרנט פארק. את מבינה...
המרחק הזה יהיה קשה עבורי, בהתחשב בבעיות שלי.
ו... את מבינה? - בסדר.
טוב, אבל אתה יודע מה?
אפילו לומר את זה היה קשה, ועשית את זה בכל זאת.
כן. - קייס, יש לך מוסר עבודה מעולה.
ברגע זה? זו העבודה שלך.
בסדר.
תתקשר אליה. תתקשר אליי אם תצטרך משהו.
בסדר.
את יודעת, אני כמעט לא מצטער שהתקשרתי אלייך.
אני אסתפק בזה.
היי, אסטל. יש משהו?
באחד מערוצי החדשות החלו לכנות אותך בצורה מוזרה,
וזה הופך לפופולרי.
רוצה לשמוע במה מדובר? - בטח.
"גברת חפוז בצוהריים".
טוב, בואי נקווה שהכינוי הזה לא יתפוס.
אבל שיעור התמיכה בך עלה בשני אחוזים.
טוב, אז בואי... ננצל את זה כל עוד אפשר, טוב?
תכיני צוות מלא ברגע שאגיע.
זו תהיה ישיבה ארוכה, וללא טלפונים בפנים.
בסדר. בסדר. - ביי.
ביי. - היי, חכי רגע.
מה שלומך, אסטל? - את לא רצינית.
אני חושבת שאני בשיא!
מעולם לא היה טוב יותר!
אם כי אולי אצטרך הדברת לוביסטים.
שאגב, הפציצו אותי במתנות מתחת למגבלה של עשרה דולר.
אם את צריכה מגנט למקרר, או ורד בודד, גשי אליי.
אלה, זה כיף.
כן, גם אני חשה במשהו מזה.
אני לא בטוחה ש"כיף" זו המילה שלי.
אלה, זה כיף. זה כיף. - טוב. בסדר.
"גברת חפוז בצוהריים", נפרדת לשלום.
טוב. בסדר. ביי.
אה, חכי! חכי.
תוכלי להשיג את אבא שלי, בבקשה?
בסדר, אלה. בהצלחה.
היי, זו אלה.
אמרתי שאפגש איתך. נוכל לעשות את זה עכשיו?
מעולה. מה הכתובת שלך?
טוב שאת כאן. היכנסי.
המושלת, מה?
הכנתי לך קצת...
תקשיב, קייסי ממילא לא יוצא מהדירה שלו,
ושיחות הטלפון האלו מלחיצות אותו.
אז תפסיק.
זה מה שבאתי לומר.
בסדר. אני רק צריך שהוא ואת תעשו דבר אחד עבורי.
אולימפיה מתכוונת לעזוב אותי
אלא אם אסדיר את העניינים עם ילדיי.
היא אומרת שאני צריך לקחת אחריות על כל...
מעלליי.
אשר ריכזתי רשימה שלהם.
אז אני יכול להציע לך חרטה ספציפית.
חכי רגע.
יש לי כאן את ההודאות שלי.
בסדר...
זה נהדר שאנחנו עושים את זה.
"אני רוצה להכיר במעשים שעשיתי בעבר,
"שעליהם אני מתחרט עמוקות וחש בושה."
אני... במהלך הנישואים...
הייתי בוגד סדרתי.
"אני...
סיפור עם חשבון ההוצאות.
התנצלות לא נכונה.
"שלחתי את קייסי לפנימייה צבאית כאשר היה בן שמונה
"כי לא רציתי את האחריות.
"התחמקתי מאלה..." ממך...
"בכל פעם שיכולתי, כי למען האמת, הפחדת אותי."
עדיין מפחידה.
"ולעיתים רחוקות הראיתי לך חיבה,
"למרות שאני..." - תאמין לי, הרשימה הזו
לא תעזור בכלום.
אתה רוצה לתקן את היחסים? תרד מקייסי.
ואיך אני מתקן את הדברים בינינו?
לתקן דברים? בחייך! להתחיל לשקם, טוב?
אתה תניח לקייסי.
כן? כן?
כן. - כן?
כן! - מעולה!
ולגבייך,
אם יש משהו שמונע מאיתנו להמשיך הלאה...
תגידי לי, בבקשה.
יש משהו...
אני תוהה לגבי זה, בעצם זה עדיין מכרסם בי.
בגדת באימא בסוף חייה?
לא... ממש.
כלומר, מה אמרתי? אמרתי, "לא ממש".
- טרנט פארק -
אני חייב להתקשר קודם.
היי, סוזן, זה קייסי.
את יודעת, קייסי מקיי?
כן, כן, והרבה זמן.
אז, את נשואה?
לא, לא, לא. גם אני לא נשוי.
אני יכול לקפוץ?
טוב, בסדר, אז מתי תחזרי?
טוב, בסדר, אני אגיע בעוד שעתיים.
תראו מי מתפקד.
- רחוב הופ -
"ורום אסט דפיצ'יל."
השטיח צודק.
האמת קשה, אבל לפעמים פשוט צריך להתמודד איתה.
אני צריך לדבר איתך.
בטח. - מעולה. תודה לכולם.
המושלת אלה, קיימת את ישיבת הצוות המלאה הראשונה שלך עכשיו.
תודה, אסטל.
מה קורה?
כינסת מסיבת עיתונאים.
בנוגע לחיינו.
וערכת אותה מבלי להתייעץ איתי.
נכון.
אני... כן. אני...
פשוט היה ברור שמשהו חייב להתבצע באופן מיידי.
אבל אתה צודק. הייתי צריכה להתייעץ איתך קודם.
טיעון חזק בהחלט. בסדר?
והחלטת לגרום לי להישמע כמו מישהו
שאין לו מה לעשות חוץ מלדפוק את אשתי
כאשר אין לה מה לעשות בצוהריים.
אפשר לשמוע אותו מכאן. - אני נשבע...
כן. הבנתי.
זה לא מה שאמרתי.
היית צריכה רק להתייעץ איתי.
ואז כל החרא הזה יכול היה להימנע.
אנחנו צריכים לדבר בבית.
בסדר? זה לא המקום.
מה, לא ב"חדר הכס"!
זה לא המקום. - אלוהים, לא!
יש לך מטרה כלשהי?
איזושהי תוצאה רצויה?
כי אם כן, אני נשבעת שלא נוכל להשיג את זה מכאן. בסדר?
אז תפסיק עם זה לכל הרוחות, ונדבר אחר כך.
לא! בסדר?
אלה?
כל זה באשמתך. את יודעת את זה?
אם רק היית סומכת עליי שאטפל בזה...
מה היית עושה?
לא, אל תשני את הנושא.
מה הנושא? - הנושא?
הנושא הוא שפישלת. - אל תדבר אליי ככה.
את רוצה לדעת מה הנושא?
הנושא הוא שהנישואים האלו לא מסתדרים לי.
עשית משהו.
נכון? ועכשיו אתה מודאג בנוגע לזה?
לא. את מודאגת ממה שעשיתי,
שזה היה לשלם למישהו שיקבור את הסיפור שלא רצית שיתפרסם.
וזה לא שוחד, דרך אגב. בדקתי עם עורך דין.
אין חוק שאוסר על תשלום למישהו
שלא יעשה כתבה. - באמת שמת כסף במעטפה
ונתת לו את זה? - לא, לא כסף. הוא רצה צ'ק.
נתת לו צ'ק? - כן.
ולא תהית למה הוא רוצה צ'ק?
כן, כי היה מדובר ב-7,500 אלה.
ואנשים לא רוצים להסתובב עם סכום כזה. בסדר?
איזו עוד סיבה יכולה להיות?
ראיות, ריאן!
בסדר, בסדר. מה דעתך שנדבר עלינו?
בטח. הנישואים לא מסתדרים לך.
לא, אבל זה אפשרי.
זוכרת שאמרת לי
שתפצי אותי בנאום הבא שלך?
כן. - נכון?
טוב, זו יכולה להיות ההזדמנות.
זה יכול לתקן אותנו.
זה...
לדעתי זה יכול להפוך אותנו לזוג מעולה.
מה...
"בעלי יעמוד לצידי,
"וישתמש בניסיונו בענף השירות
"למען השירות החשוב מכול, הרווחה שלכם."
כתבת את זה בעצמך?
כן.
כלומר, התייעצתי עם המשפחה, אבל כן. - בסדר.
"הוא יהיה חלק משלטון המדינה ששנינו אוהבים.
"ערכי המשפחה האיתנים שלנו יהפכו כעת לערכי הממשל.
"אני שמחה לומר שאתם מקבלים שניים במחיר אחד."
זה נשמע כאילו אנחנו מושלים יחד.
טוב, את בהחלט יכולה להיעזר בי, אלה.
כי אנשים... כמוני. כן.
ואם לומר את האמת, הם רואים אותך...
לא.
טוב, אני לא מנסה להיות מצחיק. בסדר? אם לא אקבל את זה...
אם לא תהיה לי עבודה עם תואר
שבו אני מנהל דברים... - ריאן.
...אז מה התכלית שלי כאן?
מה התכלית שלך? - בלי זה, מה אני בשבילך?
בעל?
קשה לכתוב את זה על שלט בחנייה.
אלוהים אדירים.
אלה. - תן לי ללכת לפגישה, בבקשה,
ונדבר אחר כך, בסדר? - לא, לא.
לא אוכל להמשיך בנישואים האלו, אם לא אקבל את זה.
אני לא צוחק. אני לא יכול.
את יודעת, אימי אמרה לי שאת רוצה את הפסקות הצוהריים האלו,
כדי שלא אבגוד כמו אביך.
טוב, אני לא אביך.
נכון?
כשאני לא מאושר, אני לא בוגד, אלה.
אני עוזב.
כאילו, ברגע זה.
יופי!
אם לא תשני את עמדתך כאן, עכשיו,
אז אני אצא עם זה לציבור מיד.
וזה לא יהיה משהו כמו,
"הם נפרדו בכבוד", או משהו כזה.
יהיה מדובר בגירושים. גירושים מכוערים.
בנוסף לכל השאר.
זה יחריב לך את הקריירה, אלה. אני רציני.
למה שתעשי את זה לעצמך?
כי אני לא חושבת שתוכל לעשות לי את הדברים האלו
אם אהבת אותי אי פעם.
המושלת. טלפון. - כן.
אין אישור למי שלא נמצא ברשימה.
כן, גברתי.
בבקשה אל תמחאו כפיים!
אני ממש מצטערת. מאוד. תסלחו לי. אני זקוקה לרגע.
כמובן. כמובן.
לא.
בסדר.
בואו נצלול ישר לעניין, טוב?
היי.
אני ממש שמחה לראות אתכם. באמת.
מכאן.
רק רגע!
היי.
הייתי צריך להביא משהו.
את יודעת, קצת פרחים או מכונית קטנה עם סרט מסביב.
מה?
אני מצטער.
חשבתי... בדיוק חשבתי על זה במדרגות,
כמו משהו מצחיק, שאולי יגרום לך לצחוק...
לא הבנתי שזו בדיחה.
לא, זה מצחיק. צחקתי. צחקתי.
אני מצטער. - לא, הבנתי את זה.
כן. - כן.
טוב לראות אותך. - תודה.
אתה נראה... - מה? רזה יותר?
בטח.
אבל התכוונתי לומר שאתה נראה...
מתוח?
לא.
כלומר, טוב, אולי. אני לא יודעת.
סליחה, פשוט...
אני לא מאפשר לך לסיים שום משפט, ואני רק...
אתה לא. אבל זה בסדר.
וגם, אנחנו עדיין עומדים בכניסה. אז...
סליחה. - לא. הכול טוב.
רוצה להיכנס פנימה? - כן.
בסדר, כן.
אני...
מה? קייס. - באמת? את רוצה לדעת?
בטח.
טוב, אז בסדר. בפעם האחרונה שהייתי כאן,
הסתבכתי משום שאמרתי משהו שחשבת,
ייתכן שבצדק, שהוא מוגזם.
זוכרת? אני רק... אני לא מנסה להיכנס לך לראש.
אפשר להתעדכן יותר לאט?
לאט. כן. בסדר.
נכון, בסדר.
יש מסעדה ממש מעולה במרחק של כמה רחובות מכאן,
ואני חושבת שתאהב את האוכל.
אז בוא נלך לשם. אתה תאהב את זה.
זה לא שאני ממש זוכרת מה קרה אז, בכל מקרה. אז...
באמת?
את באמת לא זוכרת?
יעזור אם אני אחזור על החלקים מרכזיים
בשיחתנו האחרונה? - לא!
לא, האמת... שזה לא יעזור.
אני מניחה שחשבתי שהיום יהיה קצת יותר כמו,
"היי, מה המצב?"
"ממש נורמלי. הייתי ממש נורמלי."
"אלוהים אדירים. גם אני."
האמת שאני לא בטוח שאני מסוגל לזה, סוזן.
חשבתי הרבה על מה שאני רוצה לומר בנוגע לפעם האחרונה.
ואני יודעת שאני לא יכולה פשוט להמשיך משיחה מלפני שנה.
בסדר. - מעולה.
טוב. - סבבה.
סבבה.
תקשיב. אני אביא את המעיל, ואתה תאהב את המקום. סבבה?
אתה יודע, אין לך זכות להתנהג ככה.
אתה זה שהחלפת מספר.
אתה עשית את זה!
כן, כי לא רציתי להיות מודע לכך שאת לא מתקשרת אליי. בסדר?
לא היית מודעת לכך שהחלפתי מספר אלא אם התקשרת.
כן, גאון.
מה התכוונת לומר כשהתקשרת?
מה התכוונת לומר?
שהייתי מאוד מודאגת... באותו הרגע.
נוכל לעצור בבקשה?
בסדר...
נראה לי שנמזער את הנזקים.
זה מוזר, ואני מרוקנת,
ואתה עדיין...
משונה.
אז, כן.
כן, כן. אני חושב שאני מבין אותך!
כל מה שרצית היה מעט זמן לעכל,
ולא יכולתי לתת לך את זה.
כן.
אני עדיין לא יכול, סוזן. אני...
עדיין לא יכול.
בסדר.
אבל, אבל, אבל...
יש "אבל", בסדר? יש "אבל".
נראה לי שאיבדת את הכיוון של השיחה שכמעט ניהלנו.
טוב, דיברנו על כך שבפעם האחרונה שהייתי כאן,
שאלתי אותך שאלה בצורה מאוד מסובכת.
ואני יודע שאת מעדיפה לא להתמודד עם זה שוב.
אני באמת מאמין שאם יכולתי לשאול בצורה יותר פשוטה,
את יודעת, זה יטהר את העבר, ונוכל לצאת,
ונוכל ללכת לאכול ו...
היי! נוכל לעשות חיים.
את יכולה פשוט... לבוא לכאן בבקשה?
בבקשה?
התכוונתי, אולי...
אולי תשבי ב...
אני...
את יודעת, אולי במקום לדבר על זה,
אני פשוט...
כן, אני פשוט אעשה את זה, בסדר?
בסדר.
טוב, אז השאלה שרציתי לשאול ממש מזמן ו...
ואני עדיין רוצה לשאול עכשיו, היא...
סוזן, תהיי בת הזוג שלי?
קייס...
כן?
אני כמעט מקנאה באופן שבו אתה פשוט לא...
לא.
בסדר. טוב, תקשיב.
אתה יודע, חלף הרבה זמן.
והיו לנו התנסויות אחרות והיינו עם אנשים אחרים.
או לא. אני לא... זה...
במישור ההיפותטי, אולי.
הכוונה שלי היא...
אתה יודע, אם היית שואל אותי בזמנו כמו ששאלת אותי עכשיו,
האם המצב היה שונה? אני...
אני לא יודעת. אולי.
את נותנת תשובה מאוד מסובכת, סוזן.
פשוט...
פשוט תגידי לי, את יודעת?
כן. כן. פשוט זה עדיף.
בסדר, כן.
אני חושבת שאהיה בת הזוג שלך.
בסדר.
אני אדבר בגלוי. אני מופתעת בדיוק כמוך.
אבל זה המצב עכשיו, אז נוכל ללכת לאכול, בבקשה?
כן, בהחלט. - מעולה. תודה רבה.
בסדר.
אני נרגש בטירוף.
בסדר, כן. זה... זה...
זה יצליח. כן. - כן.
התקדמו בצורה מסודרת...
רגע. לאט.
הירגעו!
ריאן, תוכל להוסיף משהו לדבריך במסיבת העיתונאים שערכת?
ובכן, אשתי הייתה זו שחשבה ששוחד יהיה הדרך לטפל בזה.
והיא החליטה לסיים את הנישואים שלנו.
אני מצטערת. והאם דיברתם... - נראה לי שזה כל מה שאומר.
תודה, ריאן.
- מושלת (227) שיחות שלא נענו -
מי מסייע לוועדות החינוך המקומיות?
מי בצד שלנו נמצא לצידן?
יש לי מסמך להראות לכם
בנוגע למערכת החינוך העל-יסודית באורגון,
שהיא ממש מרתקת. זה...
אוי ואבוי!
איבדתי את תחושת הזמן. אני ממש מצטערת. אני פשוט...
אני חושבת שיש לנו בסיס ממש איתן כאן.
אבל...
אני רק רוצה להגיד שאני...
נרגשת בטירוף!
אני מקווה שגם אתם. ואם אתם לא, טוב...
זה התפקיד שלי להביא אתכם לשם.
התרחקו!
בבקשה, התרחקו. זו פקודה.
אחורה.
המושלת!
אנחנו איתך.
אחורה! זאת פקודה! אחורה! - זוזו אחורה!
בעלה אומר שהמושלת אישרה את התשלום בסך 7,500 דולר,
בטענה שזה היה עבור, אני מצטט,
"ייעוץ יחסי ציבור".
סנאטור המדינה, טום לורנס, בוחן כעת
הצעת חוק לגינוי המושלת.
היי! חכה!
המושלת נראתה במצב של התמוטטות
כאשר היא חולצה מהבניין...
תקשורת ארורה.
אני... לא שומעת אותך.
לא...
נמאס לי לא לשמוע אותך.
תיזהרי, בבקשה.
חגורה. חגורה. חגורה.
חגורת בטיחות, בבקשה. חגורת בטיחות.
מה אמרת?
רק... "תקשורת ארורה."
קל להאשים את הכתבים.
הם מתמודדים עם אותם הקשיים שמשפיעים על כולם כרגע.
קיצוצים,
עומס עבודה קיצוני,
אובדן כבוד,
אובדן תכלית.
מי יודע?
אולי כולנו רק אוגרים על אותו הגלגל.
שמתחילים לחשוש שהילד שקנה אותנו...
החל לאבד בנו עניין.
זה... כבד.
סנואובירד.
זו מגי. תעביר לי אותה!
גברתי, מנהיגת הרוב רוצה לדבר איתך.
אני יודעת כמה שזה נשמע רכרוכי...
אני לא מסוגלת.
היא לא יכולה לענות כרגע.
אתה נמצא איתה ברכב המזורגג, שוטר.
ואתה בבעיה הרבה יותר גדולה. - כן, גברתי. איידע אותה שהתקשרת.
תודה. להתראות.
המושלת, אני לוקח אותך לחדר המיון.
לא. לא.
למה זה יגרום.
גברתי, הייתי פרמדיק לפני כן,
ואת מציגה סימנים של זעזוע מוח קל.
אני רק זקוקה למקום לחשוב.
זהו זה.
בבקשה.
את יכולה לעשות את זה?
זה מגעיל. - מוכנה?
תודה!
כמובן.
פעלת תחת ההנחיות שלי.
אז אל חשש.
אל תדאג.
בסדר?
היי. - תודה, אלוהים.
היי. היכנסי. היכנסי. - בסדר.
בואי ננגב אותך...
היי. - ...ובמקלחת.
ויש כמה בגדים ממשקלי עבר שלי
בארון האחורי.
מרק. מרק? אני אביא לך מרק.
את בסדר?
בסדר. - בסדר.
אני בסדר.
כן, טוב, תוכיחי.
תגידי עוד משהו מלבד, "אני בסדר".
אני מרגישה מוזר.
אני לא מפסיקה לחשוב על משהו שקראתי פעם.
קורבן מפולת שלגים.
האישה הזו כמעט נקברה בחיים בשלמותה.
ו...
איבדתי את חוט המחשבה.
קורבן מפולת שלגים. - נכון.
והיא יכלה להזיז רק שתי אצבעות.
אז היא חפרה איתן במשך שעות כדי לפנות חלל זעיר סביב הפה שלה
רק משום שהיא הייתה חייבת לשמוע את עצמה צועקת.
לא יזעיק לך לצעוק, אלה.
כן. קדימה.
תעשי את זה.
לא. - תעשי את זה.
קדימה. פשוט תצעקי.
טוב.
קדימה! - בסדר!
לא. ייתכן שלא אוכל להפסיק.
חבל, התכוונתי להצטרף אלייך.
היי. אלה כאן? - לא.
היי, ביל. - תראה. הנה היא.
היי.
זה מקום מסתור נוראי.
אני הלן מקיי. מתנצלת על הדרך בה אני מדברת או פועלת.
בסדר.
תראי, כל ההנהגה איתי. לחץ הזמן הוא קטלני.
בכמה אנשים מדובר?
מה?
חמש עשרה, עשרים, שלושים?
מה זה משנה? - כי אז זה כדאי שנעשה את זה בבר שלי.
בפינה. "הלן".
בסדר. אל תטפחי עליי.
בואו נלך!
בחיי, כמה שהם חיכו לזה.
סוף סוף הם עמדו להיפטר מאלה,
שהייתה תזכורת תמידית שהספקות העצמיים
שמטרידים אותם בלילות עשויים להתברר כנכונים.
למה כל כך הרבה מהם?
אוי, וי.
מכאן, אנשים. - לשם.
הזמן דוחק בנו מאז שבעלך החליט לעשות את...
המופע שלו.
מה הוא עשה?
הוא הודיע בפומבי שנפרדתם.
והוא סיפק את הסיבה.
והסיבה הייתה?
אני יכול פשוט לעשות את זה עם אלה?
לֹא. והסיבה הייתה?
והסיבה הייתה?
הוא אמר שהוא היה זה שרצה לשמר את הנישואים,
אבל את זו שרצתה לסיים אותם.
למרות שהודית בפניו שלא יכולת לעשות את התפקיד בלעדיו.
והוא אמר שהסכמת להצהיר שהשוחד בסך 7,500 דולר,
יירשם בתור איזה בולשיט של ייעוץ יחסי ציבור?
לעזאזל עם הלב המחורבן שלו!
מצטערת. אף פעם לא אמרתי את זה, ולעולם לא אגיד שוב. אני מ...
אז...
זה הופך אותי למישהי שלא מסוגלת להסתדר בחייה הפרטיים,
אז איך אוכל למשול בכלל? - למשול.
זה בדיוק מה שהסקרים המיידיים שלך אומרים.
תני למנהיגת הרוב להצטרף אלייך בעניין הזה.
מגי! - כן!
בסדר.
היי, אלה. - היי, מגי.
בסדר. בואי נעשה את זה זריז.
נרצה שתתפטרי באופן מיידי.
אם לא, נגנה אותך על חוסר כשירות,
מה שיהפוך אותך לדמות סמלית בלבד במהלך 14 החודשים הקרובים לכהונתך.
זה הרבה לעכל.
אבל ידעתי גם שלא תרצי חרטוטים.
וסליחה, סליחה, סליחה, אבל נצטרך שתחליטי בסבב החדשות הנוכחי.
ברגע זה, למעשה.
ביל?
תצא איתי החוצה לרגע, בבקשה?
לדקה.
תזכור את ההבטחה שלך, ביל.
ההבטחה שלך? - אני לא יודע למה היא מתכוונת.
היי!
עזור לה או שתלך לגיהינום.
תובנה נחמדה.
צריך לגמור עם זה מהר.
אני לא יכולה לבטוח במוח שלי ברגע זה.
אני מבין.
אבטלה או חוסר אונים. זו בחירה קשה.
אם זה עוזר, אין דובדבן על אף אחת מהן.
זה בין הפטיש לסדן.
אבל כך או כך, יכנו אותך "המושלת" לנצח.
וזה דבר נחמד.
אני עושה כאן טעות בסיסית? בנוגע אלינו?
מה הטעות?
אתה חבר שלי, ביל?
טוב...
בהתחשב בנסיבות, זו שאלה מורכבת ביותר.
בסדר.
כן, אני חבר שלך. אני חבר שלך.
היי. חברה.
אבל גם לי יש תפקיד כאן.
עם האישור, זה המהלך היחיד שאני יכול לעשות.
כן.
ההבטחה שנתתי להם הייתה לא להתערב בזה.
אבל זה לא אומר שאני לא יכול לחשוב על כמה עצות בקול.
מה שהם רוצים שתעשי, אלה, זה בדיוק מה שאת צריכה לעשות.
תברחי כל עוד המצב גרוע, כי אם לא,
הם ישמחו להחמיר אותו עבורך. ישמחו? למה שישמחו?
כי את עושה את הדבר הגרוע ביותר שאדם יכול לעשות להם.
את חושפת את חוסר היכולת שלהם.
אני אומר לך, אלה, הם יהפכו את 14 החודשים הקרובים לגיהינום...
גיהינום... בתור נקמה.
אז אלא אם את מכורה להשפלה...
אני לא מכורה להשפלה. - טוב, אז כנסי לשם עכשיו ותתפטרי.
לא. ביל, אני לא יכולה לעשות את זה. - למה?
אני אוהבת את התפקיד.
הם לא יתנו לך לעשות כלום.
הם לא יתנו לך לקחת אפילו עיפרון הביתה.
בסדר. אני סיימתי.
אני באמת... אני חייב ללכת מכאן.
אם...
אם מישהו ישאל מה עשינו כאן בחוץ,
אין צורך לומר. לך לאישור שלך.
תודה. להתראות.
אלה?
אני חושב שאני רשאי להשמיע הערה חכמה שתהרהרי בה.
כאשר כל כך הרבה אנשים מגיעים כדי לגרום לך לעשות משהו,
יש לך קלפים טובים יותר ממה שאת חושבת.
התשמשי בזה כראות עינייך.
נחמד.
לא אכזבתי אותך לגמרי.
בהצלחה, אל.
אני נשארת.
את רצינית? - מה?
לא, לא!
תוכלי להפסיק להיות יפת נפש נאיבית ולהיות פוליטיקאית לרגע?
בואי נדבר. אולי נוכל להגיע לפשרה כלשהי.
אה, סליחה. "קונצנזוס".
בטח.
בתור התחלה, אל תעמדי מעליי ככה.
זה לא אישי. אני רק מבצעת את תפקידי.
זה בהחלט מרגיש אישי, מגי.
לכי על זה.
אם לא אקבל את מבוקשי,
לא רק שאישאר בתפקיד,
אלא שארוץ שוב באופן עצמאי נגד המועמד שתבחרו.
כן, אני אפסיד. אבל רגע? כמה קולות?
לאחוזי התמיכה שלי יש בסיס איפשהו.
ל"גברת חפוז בצוהריים" יש כמה מעריצים, נכון?
אפילו אם אקבל רק 11 אחוז, אין סיכוי שהמפלגה תנצח.
את יודעת את זה.
או...?
או...
שאעזוב.
אם...?
כן. הבנתם את הרעיון.
אם...
יהיו שתי דרכים להסתכל על תקופת הכהונה של אלה.
שזו הייתה מבוכה,
שסומנה בעיקר על ידי סקנדל אישי מטופש...
או כמו שאני רואה את זה, ואוהבת את זה,
שבשלושה ימי כהונה בלבד...
יש לי תחושה טובה בנוגע לזה.
...היא הותירה רקורד יוצא דופן של הישגים חקיקתיים.
העניין של השיניים,
אני חוששת שלא נותר מקום בתקציב...
זה בקושי מצריך משהו.
איגוד רופאי השיניים משלם את החשבון.
קצת הערכה ציבורית תעזור לשמור על המוטיבציה שלהם.
הערכה, קיבלתי.
תודה, מגי.
אלה...
איבדתי את הכרטיס שלי לחיים טובים.
לא עכשיו.
לא, אלה. קיי...
נוכל להפוך את זה לרגע?
הרגע שתמיד היה שם, חיכה לנו.
הרגע שאת צריכה.
תוכלי לסלוח לי?
לא ממש.
אני מבינה את כל הסיפור הטוב הזה של סליחה,
אבל אין מצבים שבהם הסירוב לסלוח
דווקא משחרר אותך?
סתם שואלת.
אני פשוט לא יכולה להכיל את הכעס שלי על ריאן.
מעולם לא כעסתי כל כך,
עד שזה בלתי נסבל.
את לא יכולה לתאר לעצמך איך זה מרגיש. את לא יכולה.
אני חייבת לפעול.
את טועה.
אני יכולה לתאר לעצמי איך זה מרגיש.
אני...
את...
מחזיקה את זה בפנים.
זה בוודאי מאוד מתסכל.
נכון!
טוב, זה מה שמחסור בצעקות גורם לך.
אז תקשיבי, אלה. יש לי משהו...
טוב, אנחנו צריכות לעשות את זה בכל אחר צוהריים.
כן, אנחנו צריכות.
אדיר, תחושה אדירה.
אני... וואו!
אלה. - כן?
אני...
נמנעתי ממשהו. יש חשבון ישן שצריך לסגור.
מה...
הבעיה שלי היא,
שאני לא מצליחה להתגבר על מה שריאן עשה.
אני מבינה שיש לך דרך אחרת, את יודעת...
לעבד את הפלצנות שלו.
אז?
אז עשיתי משהו.
טוב...
אלה, יזמתי משהו.
אבל אני דואגת ש...
שאולי הייתי צריכה להתייעץ איתך קודם.
טוב...
בשבילי, זה קל.
אני פשוט אפעל לפי מה שתמיד האמנתי בו.
דודה הלן יודעת הכי טוב.
תודה. אוהבת אותך.
אנחנו משלים את עצמנו, אבל לרוב הדברים בחיים יש סוף בלתי נמנע.
בין אם הרווחת אותו ובין אם לא.
- הודעה על עבירת תברואה העסק אינו כשיר לפעילות -
אתה אידיוט? כן?
אתה אידיוט?
כי אני יכול לקרוע את זה. אין לזה משמעות.
מה מצחיק אותך לעזאזל?
על מה שעתיד לקרות. - מה זאת אומרת, על מה...
אני רק מדבר עם...
התנגדות.
אני... - בוא נלך.
אין לך מושג עם מי יש לך עסק.
חבר'ה. - תקפתם נציג ציבור.
בואו נלך לאכול משהו. - התנגדות.
אני יודע מה אתה אוהב. אני זוכר, זה פפרוני...
בסדר, כן. - אקסטרה גבינה.
ואתה בנוסח הוואי?
בנוסח הוואי.
סליחה. אני מתנצל. - ניסיון לשוחד.
אני מצטער! אני מצטער. - אהבתי, אהבתי, אהבתי.
חבר'ה, אני מודה לכם על כל מה שאתם עושים,
אבל זה מיותר לגמרי!
זה...
אני מצטער.
לפעמים "אני מצטער" מגיע באיחור קצת גדול.
זה לקח קצת זמן. אבל אלה קיבלה בדיוק את מה שנלחמה עליו,
אישור חוק האמהות,
ואחד מהחוקים הבודדים שכיף לבטא אותם.
מורי שיניים. מורי שיניים! - מורי שיניים!
זה כיף! בחייכם, תודו.
סיוע משפטי וסיוע לשוכרים, במה אוכל לסייע?
עוד מרכז טלפוני.
אבל זה הבייבי של אלה.
אז יש הבדל משמעותי.
אף אחד לא דורש כלום. פרט ל...
במה נוכל לסייע?
העונג כולו שלנו.
זה ללא עלות.
בהחלט, הם לא יכולים להעלות את השכירות...
תרצה שניקח אותך למשרדים שלנו? נוכל לאסוף אותך.
שהאל יברך גם אותך.
כן, ממשלה יכולה גם לעזור לאנשים.
אבל בסוף, בשביל שכול תוכנית גדולה תצליח...
בני אדם צריכים לעזור לבני אדם.
זה בשבילה.
היי.
אתה צריך לעשות את זה.
אמרתי לך.
נכון. נכון.
רגע, כולם. היי...
הרגע נודע לי שמנענו 3,022 פינויים עד כה,
מה שאומר ששמרנו על קורת גג מעל ראשיהם
של 9,080 משפחות עד כה.
אז ברכותיי!
אתם נפלאים.
תודה.
מחשבה אחרונה.
לא קיימת מילה הפוכה למילה "טראומה".
אבל המילה "תקווה" מתקרבת.
תרגום: קרין ברכר אלנברג NDG Studios