Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Bok, ja sam naratorica.
Ovdje sam da vam dajem činjenice o Elli.
Ali, najprije, dala bih vam ono što bi ona nazvala “punom transparentnošću”.
Radim za nju otkako je završila pravo,
tako da nisam baš neutralna.
Luda sam za njom.
Jesam.
Godina je 2008. Usred Velike recesije.
Ali, znate, na svoj način, bolje vrijeme.
Tad smo si svi još bili dobri.
Sa samo trideset četiri godine,
Ella je treća najmlađa žena koja je dosad obnašala tu službu.
Zvuči sjajno, zar ne?
Stvar je u tome da svi krijemo svoja...
Oh, oprostite mi, sranja, sve do pobjede ili njih ili nas.
ZAMJENICA GUVERNERA
Kod Elle su sranja počela u dobi od šesnaest godina.
Idemo, cure.
Ne bih vas htjela potištiti, ali ubrajate se u sretnike
ako nikad niste doživjeli
tuđe potpuno normalne, sretne obitelji
kao sitan ubod u srce.
Mislim da uskoro moramo poći, g. McCay.
Sudbina može biti prijetvorna.
Moj govor.
U džepu kaputa.
Životi nam se mogu okrenuti za tren oka.
Ili za jednu jedinu riječ.
Čekajte.
Zar nitko ništa neće reći?
Što misliš da treba reći, mala?
Hej, Case, bi li mi donio čašu vode, molim te?
Okej.
Izvoli, Ella, reci što hoćeš.
Hvala ti, teta Helen.
Ne bih se ponašala kao da se danas samo povlačiš s mjesta ravnatelja bolnice,
kad si zapravo primoran otići zbog višestrukih
seksualnih odnosa sa ženama koje tamo rade.
To je jedna legitimna točka gledišta.
Kako to misliš? Zar postoji druga?
Bi li stavio malo leda, molim?
Ne.
Okej. Pošteno.
Znaš što? Obećavam ti čitati prije spavanja idućih šest tjedana.
Knjige bez slika s puno riječi, koje dugo traju.
A ako ne bude tako?
Kad sam obećala nešto što nisam ispunila?
Drugo gledište, mala,
glasi da su sve tri žene napisale pisma podrške.
U braku si.
Čuj, između ostalog se od nas danas traži
da dođemo kao obitelj zbog...
Daj radije nemoj...
Ne znam.
Mama.
Ne sili nas da idemo, molim te. - Meni se ide.
Ne. Pa, ne, ti ne smiješ otići.
Znaš li što je to traumatsko iskustvo?
Jasno.
Case, nikad se ne pretvaraj da znaš nešto što ne znaš.
Jer otkriti je lako i zabavno.
A jedini je način na svijetu da nešto ne naučiš pretvaranje da to već znaš.
Okej.
T, okej. “Trauma: psihička ozljeda prouzročena emocionalnim šokom,”
“sjećanje na koju se potiskuje i ostaje neizliječeno.”
“Ozljeda mozga.”
To nas može snaći ako odemo.
Ide li ti se i dalje?
Ne, hvala.
Okej.
G. McCay, jako kasnimo!
Nikada ti neću oprostiti.
Volim te. Nazovi me zbog bilo čega.
Šest tjedana potom, vrag odnese šalu.
Imaš određene opcije. - Stvarno?
Ne uviđam da imam izbora.
Nemam. - Okej.
Ali ne bih mogla biti prisutna kada kažeš Elli.
Kad mi kaže što?
Pa, dušo, to da...
Tvoj otac ima
stvarno sjajnu poslovnu priliku u Kaliforniji.
A teta Helen će nas redovno posjećivati.
Ne, mama. Ne mogu.
Izgubit ću više od godine dana bodova u sva četiri napredna predmeta.
I to će mi pokvariti prijave za studij,
a izgubit ću i pripravnički nakon onolikih razgovora i eseja.
A tu su i ti neki baš jako,
valjda, ne znam, pozitivni razvoji događaja u zadnje vrijeme u školi.
Kao ona radnja iz sociologije na kojoj sam dugo radila.
Upravo sam je dobila. I učitelj kaže da sam...
Kaže da sam...
Evo, tu je. Da vidiš.
Ali tvoj tata bi htio novi početak za sve nas.
Još jedan novi početak.
Mama.
Bi li mi, molim te, pokušala objasniti
zbog čega se stalno vraćaš po još?
Istinski hoću shvatiti.
I dalje ga volim.
Pa, onda me, Bože, poštedi ljubavi, molim te.
Ne kaže to ozbiljno, Bože.
Samo trenutak, okej? - Mama.
Opet će on onako. - Možda. Moguće.
Vjerojatno.
Tvoja teta Helen kaže da...
Možda bi trebala neko vrijeme živjeti kod nje.
Dok tvoj otac i ja ne učvrstimo...
Barem do kraja školske godine.
A onda ćeš ionako otići na studij, zar ne?
Što?
Ne mogu dopustiti da trpiš zbog moje greške.
Hej. Hej.
Da nisi krivila sebe zbog svega ovoga, mama, okej?
Da nisi ti sebe.
Teta Helen, sigurno će ti odgovarati da živim kod tebe?
Da. Do apsurdne mjere.
Još si budan?
Mama plače?
Da. - Zašto?
Zato što se ozlijedila.
Ostat ću uz tebe dok ne zaspiš, okej?
Da znaš kako te volim, mali.
Uzvrati mi to.
Da znaš kako te volim, mala.
5+ MOŽEŠ BITI SILA DOBRA.
Evo kako je počelo.
Ta su tri dana promijenila sve.
Znala sam to čim sam pročitala.
A moj želudac je to znao prije mene.
Dobro jutro, Estelle. - Jutro.
Taj reporter odbija otići. - Što je danas rekao?
Puno završnih upozorenja.
Ovog puta je velikim slovima napisao “završno upozorenje”.
Ella, razgovaraj s nekim o ovome.
Čisto da to pretočiš u riječi. - Da. Da, znam, imaš pravo.
Hvala ti.
Jutro. Helen's. - Dobro jutro, teta Helen.
Ella, bok. - Bok.
Pitam se bih li smjela malo navratiti do tebe.
Jasno. Naravno. Je li sve u redu?
Da, sasvim. Samo...
Treba mi malo perspektive o nečemu, to je sve.
Dosta duga priča. Čut ćeš kad se vidimo.
Krećem.
U redu, volim te.
Volim i ja tebe. Bok.
Gospođo, guverner vas treba.
Prekoputa je, u telefonskoj sobi. - Okej, hvala ti.
Telefonska soba.
Te bučne sobe postoje jer izabrani dužnosnici
ne smiju prikupljati sredstva iz državnih ureda.
Dobro jutro.
Oprostite na ranu pozivu. Ovdje državni senator...
Pa im stranka unajmljuje telefonske sobe
iz kojih trebaju najmanje sedam
punih sati dnevno pozivima tražiti novac.
Pridonijeli ste dvije tisuće dolara u prošlom ciklusu.
I, da. - Bilježim vas za pet dolara.
To je ludo. - Hvala vam.
Za pedeset dolara. - Presudno je.
Molimo trajnu podršku. - Trideset pet.
Bok, ovdje guverner Bill Moore.
Guverner Bill Moore, od milja zvan guverner Bill.
On i Ella imaju dugu povijest.
Bila mu je šefica ureda još dok je od milja bio zvan gradonačelnik Bill.
Zovem samo da zahvalim na
donaciji od petsto dolara.
Da, gospođo.
Kako je...
Tko je suprug?
Kako je Jerry? Kod vas je i dalje sve u redu?
Odlično.
I imate ta dva kršna sina? Imate li...
Kći? Colleen.
Naravno. Tko bi zaboravio Colleen?
Valjda su joj, koliko, četiri godine?
Studira medicinu.
U redu, pustit ću vas na miru.
Hvala vam.
Oprostite na zabuni. Svi smo ovdje glupani.
Vidiš čega te pošteđujem?
Stalno ti govorim da bih drage volje. Volim razgovore s glasačima.
Da, zbog čega si grozna u tome.
Razgovori su ti trajali po četrdeset pet minuta.
Prošetajmo.
Nešto ti hoću reći.
Zaustavite svijet.
Samo tako, guverneru Bille!
Volimo vas, guverneru Bille!
Ovo što ću ti reći ne smiješ reći nikome.
Okej.
Ostvaruje se.
Kabinet.
Tajnik unutrašnjih poslova.
Ušao sam u uži izbor.
Samo što mi nisu javili.
I trebaš se pripremiti da me možda zamijeniš.
Čestitam.
Nešto nije u redu?
Pa... - Uz to što me čeka,
ako bilo što nije u redu, stvarno bolje da ne znam, okej?
Doviđenja. - Doviđenja.
Nije bilo u redu to što je politika jedini poziv
u kome se ljudi mogu utopiti u lokvi.
A Ella se spremala ugaziti u nešto mnogo veće od lokve.
Bok. - Bok.
Zašto čekaš vani, na hladnom? - Zašto me trebaš?
Imam ozbiljno apsurdan, apsurdno ozbiljan problem,
a jedino ga tebi mogu povjeriti.
Što je?
Imam dodatan problem za tebe, Ella.
Otac ti je ovdje.
Tu unutra? Sada? - Da.
Zašto? - Hoće te vidjeti.
Ali, znaš što? Možemo u stan ako hoćeš.
Da. - Ili...
Ili možeš samo skoknuti na trenutak, da mi učiniš uslugu.
Hoću reći, mrzim to tako sročiti. A bolja manipulacija mi ne pada na pamet.
Okej. Mogu li dobiti trenutak?
O, da, naravno. O, da, da.
Da. - Okej.
Ma... - Ne, ne. Da.
Prije šesnaest godina, najgori dan.
Pogreb njene majke.
Hvala najljepša.
Puno mi to znači.
Tko je ta žena?
Ne znam.
Nemoj stalno misliti najgore. Nisi uvijek u pravu.
Ali računaj na mene.
Majka ti je bila krasna žena.
Ali, hvala Gospodinu što se možeš osloniti na oca.
Hvala na navraćanju i, vrlo moguće, dobroj namjeri.
Dođi, idemo. - Najdublja sućut.
Oprostite. Ispričavamo se.
Baš si mi nedostajao.
Da, ali ne moraš mi tako često pisati.
Što ti to znači?
Jer onda moram i ja pisati tebi, a uvijek ima puno zadaće.
Ne moraš mi pisati kad god ja tebi pišem.
Imam dojam da trebam.
Ja imam dojam da trebamo zajedno oplakati mamu.
Ja neću plakati.
Oprosti.
Ništa zato.
Ja stvarno trebam.
Možeš samo tu stati i ne pustiti nikoga?
Čak ni tetu Helen.
Da. - Okej.
Okej.
Ne daj da te uzruja. Pusti tugu. Pusti ljutnju.
“Pusti tugu. Pusti ljutnju.” Što mi to ostavlja?
Otpornost na metke.
Bok.
Okej.
Ako nemaš ništa protiv, radije sad ne bih o starim problemima.
Jasno. Mislim da se ne možemo upustiti u stare stvari
kad se nismo vidjeli... Kako dugo?
Ni ti ne znaš?
Trinaest godina.
Nisam ti stigao reći o izlasku s tvojom prijateljicom...
Time bi počeo ovaj razgovor?
S dvije prijateljice. Da. - Tvoje.
Svaki bi na mome mjestu... - Znaš što?
Znam, shvaćam... - Ne.
Shvaćam kako, budući da dosta dugo nismo ovo radili,
možda hoćeš obnoviti sponu, što ja znam.
Ali, stvarno, molim te, stvarno, dosta je ispričavanja.
Eddie. Rekao si da shvaćaš.
Obećao si ne biti svoj.
Tvoja teta hoće da danas samo razbijem led
i pričekam kasniju priliku za prelazak na razlog
kojim te trebam.
Ali prepametna si za to.
Ne, ti si preglup za to. Okej, vidjeli ste se. Sjajno je prošlo.
Da. - Seko, molim te.
Čuj, sada sam druga osoba.
Da kažem zašto? - Ne.
Stvarno? - Eddie, ne.
Ne, ne, zanima me. Molim, izvoli.
Upoznao sam nevjerojatnu ženu.
Ne!
Psihologica je.
Dođi. - S Berkeleyja. S doktoratom.
I objasnila mi je koliko je presudno
da se izmirim sa svojom djecom.
Ne, ne, ne. - Ella.
Ne mogu izgubiti Olympiju.
Nikad u životu nisam ovo osjećao ni prema jednoj drugoj ženi.
Isuse, Eddie!
Ne, ma, ne računam tvoju majku!
Ona je skroz druga kategorija!
Boji si kosu. - Presadio ju je.
Tek sad mi je postao nebitan.
Shvaćaš koliko mi je žao? - I samo uđe...
Znam, znam, znam.
Slušaj, nemojmo uopće o tome.
Posvetimo se razlogu tvog dolaska.
Što je bilo?
Okej. Teta Helen...
Molim te, nastoj odmah ne osuđivati ono što ti govorim.
Samo slušaj dok ti ne kažem sve. Okej?
Nastojat ću.
Obećala sam sebi
da neću dopustiti da mi brak pati zbog posla.
Prekomjerno.
Oprosti.
Ispričavam se. Nastavi.
A budući da mom poslu nikad nema kraja,
pa sam svake večeri dolazila kući iscrpljena...
Uglavnom, otkrila sam jednosobni gostinski stan
pod kupolom Kapitola kako samo stoji nekorištena.
Pa je bilo prilika kad bismo se pod pauzom za ručak
Ryan i ja tamo sastali i...
Znaš, mogli smo biti nasamo i
biti zajedno.
Seks!
Seks svakoga dana?
Ne svakoga dana. - Okej. Ella.
Ella. Ella. - Da?
Možda se samo malo prejako trudiš biti odgovorna za sve.
I koga briga?
Pa, jedan zaštitar koji je nedavno dobio otkaz,
a nekako mogao vidjeti kroz zatvorena vrata,
rekao je to jednom reporteru koji mi se zatim javio
i hoće iskoristiti to što zna da dobije poseban pristup.
Srce, ne možeš imati problema zbog seksa s mužem.
To sam i ja mislila. - Ne možeš.
Ispostavlja se da postoji vrlo specifičan zakon
za koji nisam znala,
a brani neprimjereno korištenje državne imovine.
A ako se za ovo dozna u isti mah kao i za nešto drugo,
što uskoro slijedi, a ne mogu ti još reći, ali što će me jako istaknuti...
Onda će...
Prestani. Prestani, Ella.
Odjednom si zvučim patetično.
Ma samo... Prekrižimo to.
Idem ja samo natrag u ured.
Da ušutim i sama sebe držim za vražju ruku.
Dopustila sam si uzrujavanje.
To se neće ponoviti. Oprosti, teta Helen.
Opa, to je bilo zanimljivo. Volim te.
Ella, čekaj. - Da?
Zabrinjavaš me.
Dobro mi je.
Sačuvaj to za Caseyja.
Opet mi se ne javlja, pa se zabrinjavam zbog njega.
Znaš kakav ti je brat. Samo opet traži da ga se pusti na miru.
Okej.
Obećao si ići polako.
Eddie, zaboravila sam kako je nositi se s tobom.
Uprskao si!
Jako sam ljuta. Idi!
Prije svega, nikad nisam manje srao!
A...
Možda je ona uprskala.
Olympia kaže da će zajamčeno
Elli biti mnogo bolje nakon što mi oprosti.
Ma znaš što? Reci Olympiji da ti je za oprost
nužno da prestaneš raditi gluposti dovoljno dugo da se to shvati.
Što će trebati da se shvati kako sam se promijenio?
Kastriranje.
Predaleko. - Nije ni blizu.
Case, ovdje... Ovdje opet ja.
Bok.
Nema pritiska, ali samo...
Samo mi javi kako si. Hvala.
Gospođo.
Ma samo...
Obitelji, a?
Da. Apsolutno.
Što?
Moja majka, znate, ona...
Ona me... Kako se to kaže?
Tetoši. Ona me tetoši...
Ispričavam se, ne čujem vas.
Biste li to ponovili?
Mama me... Tetoši me, znate?
Ono, itekako.
Kao da sam zlatno dijete.
Dakle, došla mi je nedavno u posjet.
A njen motel ima bazen.
I tako odem po nju,
a ona pluta u nekakvoj stolici na napuhavanje.
O, da. Lijepo. - U bazenu, znate?
A kako me ugleda,
smjesta ustane da ja mogu sjesti. Mišićna memorija.
Nije valjda. - Kunem se. Baš je pljusnula.
Nije moguće. - Kunem se. A volim majku.
Ali kako je vrisnula?
Ništa smješnije u životu nisam čuo.
Mogu zamisliti. - Ono, kao... Kao...
Instant obiteljska legenda.
Oh, dobro.
Bill te čeka tu unutra.
Ne prima pozive. Samo tu sjedi.
Tiho.
Okej.
Da, naprijed. Naprijed.
Dobar dan. Što je bilo?
Prošlo je.
U Kabinetu sam!
Zar ne? - To je...
Smjesta dajem ostavku da se priredim za potvrđivanje.
Dakle, kroz idućih si barem četrnaest mjeseci guvernerka.
Čestitam.
I stvarno nisi mogla na drugi način doći do ovoga.
Eto... - Joj, ma daj.
Nisi ti za sranja nužna za financiranje kampanje.
A ja ne bih dobio ovo namještenje bez tvojih politika.
Dakle, gledaj nas.
Što je ljepše od dvoje ljudi koji si duguju baš sve?
Hvala ti, Ella.
Hvala ti.
Čekaj, čekaj. Oprosti.
Prije odlaska, obećao si nam srediti ta tri glasa za Mamin zakon.
Zarekao si se. Tvoja riječ, ne moja.
Taj je veliki, s programom Zdravi početak
koji trudnicama daje roditeljsko savjetovanje
u vrijeme kad su depresija i tjeskoba jako česte. I...
Bille?
Uključuje i kućne posjete za nadzor zdravlja od prve do treće godine.
Sva istraživanja pokazuju da je to razdoblje života presudno.
Što olakšava sudovima...
Ella! Moraš se pustiti toga.
Ni na čemu nisam ove godine marljivije radila.
To jednostavno i značajno povećava prilike za bolji život toj djeci.
Ne mislim si skršiti leđa
oko kontroverznog zakona dok odlazim.
Ne, ne. Samo prekršiti obećanje.
Tvoja riječ je tvoja što, Bille?
Isuse! Što je s tobom?
Nitko na svijetu ne sjeda na pijedestal brže nego ti.
Ovo je moglo i trebalo početi već lani, okej?
I usput... - Stani! Pusti to.
O, Bože.
Upotrijebimo ovo kao poučnu priliku za tvoj novi posao.
Izvoli.
Tvoje sadašnje nastupanje
objašnjava zašto si nekima,
zašto si većini,
dobro, zašto si svima ovdje
tako iritantna da im se uši začepe dok pričaš.
U ovom poslu nije dovoljno biti pametan.
Da se nešto ostvari, mora se glupima stvoriti osjećaj da su manje glupi.
Legistratori naše stranke krenu u suprotnom smjeru
kad vide kako prilaziš.
A ako ne poduzmeš nešto oko toga
ništa nećeš uspjeti obaviti nakon što odem.
I sve te sočne moždane stanice i sav taj posao
i sve to izvođenje svih tih cjelonoćnih moraliziranja
bacit će te na smrdljivo smetlište.
Kapa dolje, Bille.
To me zaboljelo.
Ma daj, bili smo već na ovome.
Zbog toga smo tako dobri.
Samo, uviđaš li kako time tek malo patroniziraš?
Guverneru Bille!
Pročulo se.
Guverneru Bille!
Prvo nova guvernerica.
Neki završni savjet?
Ne uzimaj tablete za spavanje više od tri noći zaredom.
Čestitamo. Kako gledate na...
Ovo je Ellin dan.
Kao gotovo svatko, nikad neću biti u žiži zanimanja javnosti.
Ali lako mogu razumjeti
zašto se neki kojima je to novo jednostavno sparuše.
I zašto su drugi kao rođeni za to.
Guvernerice!
Jer su poput leptira
kojima treba vrućina kako bi letjeli.
Dolazi prvi suprug Ryan.
Vlasnik lanca pizzerija.
Okej. Stani.
Bio joj je dečko u srednjoj školi.
I tako je prije sedamnaest godina
momak upoznao tetku.
Hej!
Hej, hej! Ne, stoj. - Što, kvragu?
Ne. Samo stoj! - Jeste li vi ludi?
Jeste li ludi?
Što, kvragu? - Stani! Stani!
Okej.
Stani!
Zašto si se maloprije iskrao iz moje kuće?
Neću ništa reći, dobro?
Ali stvarno se dobro krećete!
Nazvat ću ti majku.
Gospođo.
Ne znate kako se zovem.
Daj, daj, daj.
O, Bože.
Ella.
- Jutro, teta Helen.
Je li on tu prespavao?
Tko?
Ne.
Kad je došao ovamo?
Maloprije. - Nisam čula zvono.
Jer sam ga vidjela iz sobe i otvorila mu. - Ali zašto je bježao?
Ne znam. Jer mu se žurilo, valjda.
Okej.
Kako se zove?
Zbog čega?
Zbog toga što pomoću imena možemo razlikovati ljude.
Nazvala bi njegove, zar ne? - Da.
Da. Eto...
Žao mi je, ali ne mogu ti reći.
Je li između vas pao seks?
Ispričavam se? Ti se to šališ?
Nisi porekla.
Zašto to kažeš? Odakle ti uopće to? - Još nisi porekla.
Ne! Ne, ne. On je samo...
Da ni riječ nisam čula ako nije istinita.
Kasnim u školu.
Onda idi u školu.
Samo...
Razmisli o tome da me večeras posjetiš,
a dođe li do toga ili ne,
reci mi istinu o tom momku.
Samo, alternativa je
da mi, možda po prvi puta,
lažeš?
A, dušo...
Izgubile bismo jedinstvenu bliskost.
Jako mu se sviđam.
Zapravo je čudno u kojoj mjeri.
Oduševljava ga moja marljivost, umjesto da je omalovažava i...
Sviđa mu se što sam jako ozbiljna.
I voli razgovarati o svemu što misli da mi se može dogoditi,
što je suludo, usput.
I...
Ne znam, dolazi iz normalne obitelji.
Znaš, gdje imaju sjajan obiteljski posao i razgovaraju svake večeri,
i druže se i igraju igre oko stola za večeru. I, i...
Glasaju o obiteljskim praznicima, znaš?
Volim te.
Volim i ja tebe.
Je li stavio gumu?
Što?
Kondom!
Ne znam kad će mi opet dopustiti da izađem iz kuće.
Naći ćemo način.
Pričekat ću.
Uzbuđen sam zbog nas.
A što kad otputujem na studij?
Zapravo nam je kraj vrlo blizu, zar ne?
Tako to bude.
Daj, ide mi puno bolje kad se suočim s teškoćom.
Onda se suoči sa mnom.
Nikad još nisam upoznao tebi sličnu.
Bože moj. - Ne. Ne.
A ti ideš vrlo daleko, ni sama još ne znaš dokle.
Ali gdje god da to bude, doći ću onamo.
Ryan je bio uporan.
Čak i nakon što je Ella otišla na studij.
Počeo joj je dolaziti svakog vikenda.
Bok!
Nije li sjajan?
I, kako to često bude, upornost se isplatila.
Ayden, Ayden. - Da.
Bi li zamolila njenu tetu da dođe na sekundu?
Samo na sekundu. Hvala. Hvala.
Bok.
Bok. Bok.
Znam da ste gajili sumnje u mene.
Kvragu, slažem se s vama. Nitko za nju nije dovoljno dobar.
Ali hoću vam reći da se nitko neće truditi jače nego ja.
Blagoslovljen bio.
Ozbiljno to kažem.
Hvala vam. Ozbiljno to kažem.
Okej.
Case.
Volim te.
Prelijepa si.
Tvoj pojam obitelji,
tvoja samopouzdanost,
tvoj optimizam
i tvoje vjerovanje da život treba biti zabavan.
A takvim ga i činiš.
Sve je to šala osim nas, mila.
Bože moj! - Okej, hvala vam.
To je brzo! Četiristo dva poziva.
Osamdeset posto odobrava.
A državna policija pita hoćeš li Billovo osiguranje.
O, ne. Ne, ne. - Da.
Nash je sjajan. Hvala, Estelle. - Da.
Okej, znači ne.
Što je? Nešto nije u redu?
To nije način stupanja na dužnost u recesiji.
Ljudi vole vidjeti kako drugi dobivaju na lutriji.
Tvoje riječi nemaju veze s mojima. I... - Što, što što?
To što sam guvernerica jamči da će reporter objaviti priču.
Ella. Ples.
Uključi televiziju. Četvrti kanal. Ali mislim da je na svima.
Okej. Pa, ne moramo, to je...
Da, moramo. Četvrti kanal.
Kako se...
Napokon, danas u podne, pogledajte ovo.
Naša nova guvernerica i prvi suprug
pokazuju svima nama kako se slavi promaknuće.
To baš izmami osmijeh.
Okej. - Da?
Vraćamo se u osamnaest. - Da. Glupa sam u tome.
Pridružite nam se.
Zato imaš mene.
I, čuj, samo zaboravi na reportera, okej?
Poznajem ga. Ja ću to riješiti.
Stvarno? - Da!
Možda ga onda upitaj kako izlazi s pričom
kad ima samo nagađanje policajca o nama iza zatvorenih vrata.
Nije taj rekao. Nego ja.
Što? - Ma daj, draga.
Čuj, ne radi si to, okej?
Tip je čuo mali trač o našim ručkovima, pa me upitao.
Što sam mu mogao reći?
Da smo čavrljali u spavaćoj sobi?
Ne. Okej? A ovo ti daje ljudskost.
Ljudskost?
Pogrešna riječ.
Okej, to je pogrešna riječ.
Samo bi trebala... Ma daj.
Draga, srce, čuj, čuj.
Preklinjem te.
Uživajmo u ovome.
Da?
Daj da predahnemo. Okej?
Ovo smo mi.
Da?
Naša nova guvernerica i suprug razgalili su promatrače
kad su plesno stupili na dužnost.
Halo?
Bože moj! Izgledala si preslatko.
Tijelom mi je prsnuo znoj.
Moj prvi znoj od sreće.
Hej, imaš trenutak?
Jasno. Da, naravno. Je li sve u redu?
Kad nikom drugom ne mogu to povjeriti.
Ryan mi je upravo rekao da je on kazao reporteru za naše pauze za ručak,
pa ne znam što da mislim.
Halo? - Tu sam.
Nemaš... Nemaš reakciju?
Oprezno kročim, draga.
Ryan iskreno vjeruje da mi se previše stišće dupe oko toga,
kakva, Bog zna, katkad znam biti.
Da, znaš, problem sa stiskanjem dupeta u tome je što ne znaš kad je dupe u pravu.
Da.
Slušaj, moram uskoro ići. Reci kratko što zaista misliš.
Mislim isto što i oduvijek.
Da ti je muž tempirana bomba u životu.
Okej, pa...
Hoću reći, ionako sumnjaš u svakoga optimističnog,
pa pitanje nije za tebe.
Okej.
A Ryan je ipak odustao od studija da pošalje mlađeg brata.
Ipak je razvodnio umak od rajčice.
Obećala si prijeći preko toga.
Znaš što, nije lako zaboraviti
kad se netko napije na tulumu. - Pred četiri godine.
Pred četiri godine. - Pa se hvali, hvali,
da mu posao zarađuje dodatnih tristo tisuća dolara.
Jer je prilagodio recept lokalnom ukusu. - Ne, jer je razvodnio umak od rajčice.
Ne shvaćam zašto sad moraš ovako.
Oprosti mi, mila.
Vrag odnio sve to.
A da samo na trenutak uživamo u ovome?
Ella, trideset četiri su ti godine.
I upravo si postala guvernerica
države u kojoj si se rodila i odrasla.
I samo...
I samo... Ma...
Samo...
Misliš li na mamu?
Da.
I ja.
Okej, dobro...
Okej, moram se umiti i otići.
Čišćenje kod pete police.
Okej, volim te. Bok.
Volim i ja tebe. Idi biti guvernerica.
Bok.
Jesi li stigla pregledati amandman na Mamin zakon?
Da, znam da je puno teksta.
Ali dostupan je sažetak. A trebaju nam tri glasa.
Okej, Maggie, bok.
Gospođo.
Htio bih reći da je bilo lijepo
čuvati vas... - Oprostite, što ste rekli?
Kažem da mi je bio veliki užitak čuvati vas.
Ne idete valjda. - Vi idete.
Kamo? - Osiguranje guvernera Billa
sad će čuvati vas. - Ne, oprostite, Nash.
Ne mislim ostati bez jedine vedre ovdašnje osobe.
Dolazite sa mnom.
Hvala vam, zam...
Guvernerice.
Hvala i vama.
Pobogu.
Ne bih da nam ovo bude zadnja večer u stanu.
Čekaj, što?
Nastavimo ovdje stanovati što dulje možemo.
Što? Zašto?
Ne, samo što hoću da si zaštitimo...
Hoću da...
Koliko god je moguće, da ostanemo jednaki.
Znaš, ne moramo se smjesta preseliti u rezidenciju.
Možemo ostati ovdje.
To se već radilo. - Da, može.
Okej. - Okej.
To je...
Ali...
Ali svejedno mogu pogledati
Guvernerovu vilu. Zar ne?
Da.
Da. Da.
Daj, uživat ću u ovome, draga.
Znaš? - Da.
To se zove zdrav stav.
Dan inauguracije.
Što obično znači da se nekome ostvaruje san.
Hvala vam.
Da. Oprostite.
Znate činjenice.
U škripcu smo.
Imam samo četrnaest mjeseci službe za vas.
Treba donijeti teške odluke, i to brzo.
Svaki dolar namijenjen kvalitetnom ranom obrazovanju
može stvoriti do sedam dolara i trideset centi u...
Mnogi naši seniori izgubili su mirovine zbog financijskih spletki...
A potencijal naše djece dobi ispod pet godina...
Prijetnja štrajkom učitelja razorila bi...
...ako im smjesta ne stvorimo značajno predškolsko iskustvo.
Predškolsko!
I za kraj.
Za kraj? - Što je najvažnije,
da bismo to ostvarili moramo imati dvostranački konsenzus.
Ta mi je riječ draža od pojma kompromisa,
jer dopušta pojedinačnu strast i daje prioritet razumu.
Evo, evo. Prenesite to. Brzo, brzo, brzo.
Našim zakonodavcima treba...
Zahvali mi!!!
Našim zakonodavcima treba vrijeme da zaista razmisle,
dok donose odluke koje će utjecati na našu sudbinu.
A to se ne može dogoditi
kada dnevno troše sedam do dvanaest sati
na skupljanje sredstava za kampanju, te nemaju vremena
ni pročitati zakone za koje glasaju!
Moramo uzeti vrijeme i energiju
utrošene na reizbor za poslove za čije smo obavljanje
i bili izabrani. - Brzo, brzo, brzo.
Ili nije teško zamisliti dan
kad ćemo samo zaboraviti na izbore i samo...
Ne zahvaljuj mi i ne spominji mi ime!!
I samo davati položaje onima koji skupe najviše novca,
jer će oni ionako pobijediti.
Hvala vam, Ella!
Vlasti najbolje djeluju kad su građani stalno zainteresirani i uključeni.
Jer, kao što se kaže:
“Ako ne znaš što hoćeš,”
“vjerojatno ćeš dobiti nešto što drugi hoće.”
Tako je!
Zato, molim vas, počnimo.
Hvala vam. - Volimo vas, Ella!
Što kažeš? - Sjajna je.
Dođite. Možete sjediti doma. Idemo. Dižite se, dižite se.
Naprijed Ella!
Nevjerojatna je! Da te nije spomenula. - Ne, mama. Mama, mama.
Ja ću to riješiti.
Čestitam. - Hvala vam.
Estelle. Je li Casey došao?
Ostavila sam mu poruku. Zabrinjava me.
Da brinem i za njega? Preuzet ću.
Ne, ne. Hvala ti, ipak.
Ella, to je bilo teško.
Bila si dobra. - Hvala.
Što ti je tamo na stubama rekla moja teta?
Estelle.
Obećala sam joj da ti neću reći da te nepotrebno ne uzrujam.
Ali budući da je kasno za to? - Samo pita je li Casey zvao...
Daš nam trenutak, Estelle? - Oprosti, sekundu. Brine me Casey, okej?
Odrasla je osoba, okej?
Bi li se možda malo pozabavila mnome?
Da.
Znam da ti nisam zahvalila.
Nisi me ni spomenula.
Bill mi je poslao poruku da mu ne zahvalim. Pa me zbunio.
Da sam zahvalila drugom, ispala bih neuljudna prema Billu.
Što nisam htjela. Očito sam pretjerala s domišljanjem.
Kao i obično.
Da.
Oprosti.
Sutra držim govor. Tad ću ti se odužiti. Može?
Samo, kako? Da kažeš...
Što bi htio da kažem?
Je li to pravo pitanje? - Da.
Okej, naknadno ću ti reći.
Estelle, što mi je sljedeće?
Domjenak s donatorima.
Bolje kreni. - Ne mogu.
Casey? - Da.
Znam. Riješit ću to. Idi obaviti što moraš.
Hvala.
Casey!
Casey! Ja sam, Ella.
Bok. - Hej.
Zdravo.
Bok.
Najprije ono najbitnije. Lijepo te je vidjeti.
Kako si?
Ma...
Slušaj, oprosti što se ne javljam.
Samo što... - Ne, ne, ne. U redu je, u redu je.
Nisi htio nametanje starije sestre, je li?
Da, da. Da. - Da. Da.
Dakle, teta Helen kaže da si sad guvernerica.
Da. Da.
Čudno, a?
Ne. Ne.
Opa.
Ovo ti je stan, a?
Još pomoću matematike daješ savjete u sportskom klađenju?
Da, a imam rok.
Pa trebam... Ako bih samo mogao...
Može li to pričekati?
Kratko, ali, znaš, ovo jako ovisi o rokovima.
Shvaćam.
Kako je sve ostalo?
Hoću reći, kako si? Jesi li... Što je s onom sjajnom djevojkom...
Ne, ne. Ne mogu. Ne...
Ne bih o tome. To je...
Oprosti, oprosti. - To je... Ne.
Smijem li uzeti neki sok?
Da, jasno. Ima ih u... - Hvala.
Čuješ li se imalo s tatom?
Da, stalno mi ostavlja glasovne poruke.
Stvarno?
Da.
Današnja je bila...
Pokazat ću ti. Pokazat ću ti.
Casey, moraš upoznati Olympiju.
Izvoli, draga.
Bok, Casey.
Ne, ne, ne. Ne zaustavljaj. Postat će dosta suludo.
Ovdje Olympia.
Čudan, ali možda primjeren način našeg upoznavanja.
Stvarno?
Tvoj tata i ja čitamo o praštanju.
I mislim da je naučio da, kako je to najbolje sročila jedna spisateljica:
“Možeš priviti prošlost tako čvrsto uz njedra”
“da si ispuniš naručje dotle da ne možeš prigrliti sadašnjost.”
Ostavila bih te uz to.
I samo znaj da navijam da se vaša obitelj...
Da.
Iscijeli.
Bok.
Gospodine Bože.
Ima još puno takvih u posljednjih par dana.
Prestao sam ih slušati, ali sve to te baš pogodi, znaš?
Daj da se pobrinem za to. Okej?
Da, to bi bilo izvrsno. Hvala.
Smijem li? Danas ništa nisam pojela.
Da.
Hoćeš malo?
Ne, ne treba.
Zašto stalno gledaš na sat?
Zar očekuješ nekoga?
Ne, samo moram ispoštovati rokove.
A i ne volim se baš urokati prije šest.
Što?
Nismo se strašno dugo vidjeli, a ti bi se urokao?
Zašto bi se urokao kad jako dugo nismo razgovarali?
Čisto da ti pravim društvo.
Nisi pogledala etiketu?
Ekstrakt limuna, šećer.
Šest... Šest mjerica.
Nisi pročitala golemu riječ “kanabis” na boku?
Nisi to vidjela?
O, Bože!
Ne!
Godine 2008. samo je trinaest država
dopuštalo medicinsku marihuanu, uključujući ovu,
premda je Ella strastveno vodila kampanju protiv legaliziranja.
Hoću li umrijeti? - Hoćeš.
Ozbiljno. Hoćeš. - Casey, ne zezam se!
Je li... Je li snažno?
Dosta je snažno. - Halucinirat ću?
Sativa je. Ugodna, smanjuje stres.
Meni uklanja zle slutnje, oslobađa me krivnje, brige o kilama, svega toga.
Okej. Neću se zabrinjavati.
Nisam uzela previše. U redu je.
Da. Okej. - Što?
Kolačić je jači.
Je li Snowbird još na toj adresi?
Da.
Šaljemo smjenu. Da ne kršimo zabranu prekovremenog.
Sranje.
Oprosti.
Dobro bi mi došla dodatna zarada. Razvod me...
Razvod me melje.
Ona dobiva što je fer, stari.
Da.
Mislim da je Snowbird tražila da baš mi ostanemo na zadatku.
Što to radiš?
Treba nam izričito odobrenje prekovremenog.
Na vrlo privatnom je sastanku
i traži da je se ne ometa. - Prekini, smjesta.
Utapam se, stari. Okej?
Na pet minuta smo od prekovremenog.
To je 79 dolara na sat. - Ne dolazi u obzir.
Imam ukupno šest dolara. Okej?
Ma... Ma samo...
Dobivam djecu u nedjelju, okej?
A nisu ni htjela doći.
Kada dignem najmlađu, zavrišti.
Kada je spustim, zavrišti. Što god da pokušam, ne ide.
Zato hoću bar jedan dobar dan. Okej?
Jedno jedino pozitivno, ono, lijepo iskustvo,
kad ih odvedem nekamo, ili im, ono, kupim...
Kupim neki dar. Nešto.
Neku lijepu uspomenu, dok nisu počela misliti
da im je otac obična ništarija, nula. Dok nisu...
Nastojiš zaplakati?
Ne.
Ne, nešto... Nešto se događa.
Nešto...
Vidiš li ovo?
Nisam znao da će se to dogoditi.
De, de.
Okej. Ostanak vam je odobren.
Primljeno.
Mila? Tu sam.
U Guvernerovoj vili sam.
Dobivam osoblje, auto, ured
i vlastitog policajca zaštitara, za ime svega.
Da, tako je.
I imamo pravo na korištenje helikoptera.
Ne. Helikopter je za hitna putovanja neizvediva drugim prijevoznim sredstvima.
Imamo glasovir!
Ryane, čuj, trenutno ne funkcioniram naročito dobro,
tako da ću... Prenoćit ću ovdje, okej?
Ali obavio sam ono što si tražila.
Razgovarao sam s tipom. Otkazat će priču.
Je li? - Da. Ali samo ako...
Ako mu pristaneš dati Samo malo posebna pristupa
I on to mora doznati Kroz idućih sat vremena
Ne. Nema posebna pristupa.
Radi se o iznudi.
Svakako mi je jasno.
Podignite ruku ako ste se jednom zaljubili u pogrešnu osobu.
Case?
Jesi li ikada...
Ne, nema veze.
Sjećaš li se prve prilike kad smo se zajedno urokali?
Meni jedine prilike.
Dok si bio na MIT-u?
I jako sam se ponosila.
I tad sam shvatila da imaš agorafobiju.
Nije agorafobija ako ostaješ gdje si temeljem slobodna izbora,
a ne fobije ili neodoljive potrebe.
Nemojmo sad o tome.
Sjećam se kako je sjajno bilo
nemati osjećaj da sam dužna sve ispravljati.
Kao da mi se smetlište u mozgu zatvorilo,
pa sam imala sjajne, bistre misli.
Nisam to ponovila, naravno, ali...
Stvarno me dovelo u napast.
O, mila majko, mislim da se to ponavlja.
Ella, molim te! - Čekaj.
Da kažem misli dok mogu! - Ne, Ella.
Ella, ne... - Okej, jedna je da sam te jako željna.
I da smatram da si stvarno sjajan.
I da nema veze što si agor...
To što imaš omanji poremećaj tjeskobe doprinosi tome da si sjajan.
A u zadnje vrijeme, istini za volju,
ja se i sama pomalo utapam u tjeskobi.
Ali ne utapam se trenutačno.
Ne, gospodine.
Čisto među nama, ja sam...
Baš sam uzbuđena što mogu raditi ovaj posao!
Premda sam ga dobila slučajno.
A...
Ostalo, ono osobno...
Ne znam.
Istina glasi da brinem da me on ne voli.
Ne zaista.
Da je samo htio...
Nisam tako mislila.
Ma samo...
Složeno je kad imaš našu povijest,
a s osobom si iz normalne obitelji, zar ne, Case?
Da, odlučio sam se prestati truditi da budem normalan.
I izabrati nešto lakše.
O, Case. Volim te.
Smijem li...
Još bih ti rekla samo još nešto. Jednu potpunu sitnicu.
Ako smijem.
Nikada to nisam rekla, čak ni sebi. Ali...
Znam točno što treba raditi na ovom novom položaju.
I, Bog mi pomogao, mislim da to mogu.
Mogu ljudima poboljšati život.
Čak i više nego prethodnik.
Koji je preslatka osoba i svi ga vole.
Ali on im ne uzvraća ljubav, ne zaista.
Ne dovoljno da se odupre teškima.
A ja, jasno, nikad neću moći stvoriti taj:
“Zaustavite svijet!”
“Bok, Nellie, kako djeca? Dobro su? Koje? Sin ili...”
Nemam takvu privlačnost, okej? Nemam čavrljanje.
A glavešinama u stranci uopće nisam draga!
Ne cijene moje ideje. Ni rad na kome se temelje!
Čak su mi jalni na energiji, što god to značilo!
Ali znam točno kako treba na ovom novom položaju.
Okej? Moramo privući nova poduzeća.
A to se ne može s neadekvatnim cestama i lukama,
a njih nema ako se ne digne, možda drastično,
tarife za dozvole i registracije, naročito komercijalnih vozila.
A mora te biti baš briga kako to djeluje na ishode anketa.
Jer u ovome je kvaka:
Ne možeš biti popularna i nešto popraviti!
Da čuješ koji mi je najdraži zdravstveni program?
Bože, ne. - Našla sam ga zakopanog u bilješci
prijedloga zakona iz Vermonta ili Nebraske.
Neke države na koju se nitko ne ljuti.
“Prednosti zubnih skrbnika”.
Reci to, Case. Zubni skrbnici.
Ne. - Fora je to reći.
Pokušaj. - Ne. Neću.
Baš je fora reći. - Ne. Ne bih.
Molim te. - Ne.
Zubni skrbnici. - Ne, neću.
Ne, neću. - Zubni skrbnici.
Zubni skrbnici! - Hvala ti.
Odeš li u bilo koji duboko ruralan kotar, bilo gdje,
djeci su zubi u groznom stanju
jer piju goleme količine sokova.
A zubari praktički ne postoje jer u tome nema zarade.
Zato su pokrenuli besplatni program
u kome mjesni volonteri idu od vrata do vrata
i dijele pribore za dentalnu skrb koje besplatno daju proizvođači zubne paste.
Kao Liječnici bez granica, ti zubari dođu
možda triput godišnje i svima besplatno poprave zube!
Ne, ne uzbuđuj se još. Nije to najbolji dio.
Najbolji dio je da su socijalni radnici javili da se ta djeca,
koja su dotad hodala zatvorenih usta
zbog izgleda svojih zuba,
doslovno počinju smiješiti.
A...
Čini se da je to barem djelomično odgovorno
za povećanje broja maturanata
i smanjenje neposluha u učionici.
Hvala na slušanju. Ma...
Sada ti.
Casey, moraš li zaista raditi,
ili samo nastojiš izbjeći pričanje o sebi?
Da, moram raditi. Moram ispoštovati rokove, okej?
To ja moram. Znam da si sada opterećena.
Ali, znaš... Dvije tisuće sto ljudi plaća me tisuću dolara godišnje.
A čekaju na ovo, a ovo mi je prvi put u životu da kasnim.
Prvi put, a ti mi dođeš sa svim tim
i obuzmu te emocije. Ne treba mi sad još i to.
Moram ispoštovati rokove.
Zarađuješ dva milijuna dolara godišnje?
Približno, da.
Pri kraju sam, okej? Samo...
Opa.
I nemam agorafobiju, okej?
Izabirem ne izlaziti. To je moj odabir. Okej?
Da imam agorafobiju, ne bih mogao ovo, zar ne? Gledaj.
Otvaram vrata. - Casey.
Trgam ih sa šarki. - Ne moraš!
Dokazao si. - Odabir, vidiš?
Odabir. - Okej.
I društvenost mi je dobra. - Okej.
Kako je, stari? Drago mi je. Dobrodošao u četvrt.
Kako si, buraz? Poštovanje.
Znaš kako treba? Kladi se na Detroit Lionse.
Uz bodove. Da se kladioničar rasplače.
Rasplače.
Čuj, ne mogu izaći na vidjelo dok mi se glava sasvim ne razbistri.
Smijem li tu prespavati?
Da, jasno.
Hvala.
Čekaj.
Jesam li ti jasno rekla koliko mi je drago što te vidim?
Da.
Nemojmo sve artikulirati, okej?
Okej.
Okej. Onda, na kolikom smo iznosu?
Bože moj.
To je dvostruka satnica.
Dakle...
U redu ti je što joj je žao jer te zaboravila spomenuti u govoru,
pa će te sada spomenuti.
Kad sam se udala, najprije sam
proglasila tvog oca punim partnerom,
da mi ne bi zamjerao.
Da bi bio... - Ne znam što drugo može.
Sada može što god hoće.
Dati ti koji god naslov hoće.
Šefa ureda.
Ravnatelja Prometnog odjela.
Bilo koji.
Umjesto supruga kojeg će
spomenuti.
O, da. Sada ti je jasno.
Majka ti je pametna.
Sada moraš reći što god treba da dobiješ što hoćeš.
ili živjeti bez ičega.
Jasno, snažno, muževno.
Ili hoćeš biti poput oca?
Ništa, lutko.
Nabrijan sam.
Hvala, mama.
Volim te.
Volim tebe.
Hvala.
Bok, Estelle.
Možeš li mi pozvati Jen iz Pravnog na mobitel?
Okej, samo malo.
Jutro, gospođo.
Bok. Dobro jutro, Jen. Jeste li našli nešto?
Da. Da, jesmo.
To je državna imovina, čime je,
nažalost, krši... - Znači, sporno je?
Da, gospođo. - Okej.
Estelle, još si na vezi?
Da. - Da. Moram nešto preduhitriti.
Možemo li sazvati presicu čim dođem, molim te?
Nisu vas odmijenili?
Bok. - Dobro jutro.
Rekli ste se zadržati, pa smo mislili da hoćete da ostanemo.
Ili, okej, možda je došlo do nekakvog nesporazuma.
Oprostite, ne shvaćam. Kakvog nesporazuma?
Pa, znate, rekli ste: “Vidimo se.”
Što smo protumačili kao da hoćete...
A možda smo se zabunili.
Mislili smo da to znači da se nadate da ćemo...
Da hoću da prekršite članak o štednji,
pa da vas zaspem prekovremenim dok se krešu proračuni?
Ne.
Ne? - Ne.
Ljudi žive u svojim autima.
A vi tu sjedite i podrivate ih u svojem.
To nije bilo u redu.
Stariji sam. Ja sam odgovoran, guvernerice.
Da niste ni na trenutak pomislili da vam priznavanje nešto znači.
Dovraga, Nash.
Kakva... - Ima pravo.
Tako sam postupio za djecu.
Ne treba ti ni cent da budeš s djecom.
Imaš muzeje, knjižnice,
parkove, igrališta.
Igru skrivača.
Loptanje, za Boga miloga! - Da! Da.
Hvala ti.
Sjajni savjeti.
Hvala ti. Korisno je.
Samo im baci loptu. Kad je ulove, pohvali ih.
Da. Da.
Križić-kružić.
Prijeći ću odmah na stvar.
Suočena sam s mogućim skorim razglašavanjem
izvjesnih činjenica o mojem osobnom životu.
Smatram da trebam progovoriti prva, da ne djelujem reaktivno
ili obrambeno u budućoj prilici.
Kroz proteklih otprilike godinu dana u nastojanju da održim vitalnost braka
i po mogućnosti zasnujem obitelj,
usprkos radnom danu od sedamnaest sati... - Tiho! Tiho!
...provodila sam pauze za ručak sa suprugom
u državnom uredu, odnosno stanu, koji mi nije izravno dodijeljen.
Ondje smo imali bračne odnose.
Sada shvaćam kako jedno tumačenje zakona države
smatra korištenje državne prostorije
za tako strogo osobne svrhe prekršajnim djelom.
Iako se drugi ne slažu s tim tumačenjem, svejedno sam zamolila
državnu revizoricu da odredi cijenu vremena provedenog u uredu,
pa ću platiti iznos koji smatra primjerenim.
Nadam se uskoro staviti pred legislaturu i narod
građu koja umnogome više zaslužuje našu pozornost i vrijeme.
Hvala vam.
Na što točno mislite pod pojmom bračnih odnosa?
Ella, moraš ovo vidjeti.
O, Bože. Casey. - Postupi kako moraš.
Moramo razgovarati...
Samo malo.
Gdje je? Gdje je ona?
Kaže da će malo biti nedostupna, ali da će se javiti.
Okej, okej.
Možeš li joj reći da je trebam čim opet uključi prokleti mobitel?
Da kažeš o čemu se radi?
O, da, naravno. O tome kako je sve upropastila!
U redu! To ću joj i reći!
Dok su posvuda izbijale krize,
oko posla, oko braka, oko nesretnog mlađeg brata,
problem je postao odlučiti odakle uopće početi.
Case. Case, šećeru, zar ti to plačeš?
Što! Ne, drek, zar si luda? - Oprosti.
Misliš da ću ti početi suzno pričati o Susan?
Okej. - Zar sam takav?
Dosta je prošlo. Oprosti. Nećeš plakati oko Susan.
Puštat ćeš da ti se smeće gomila i trpjeti neku krizu koja nije agorafobija
zbog koje si uglavnom u zatvorenom kako dugo?
Trinaest mjeseci.
Što je? - Ništa.
Okej, možda sam si oštetio život pritiskanjem Susan prerano u vezi.
I razmišljam o tome vrlo često u danu. To je greška od kakve nema oporavka, znaš?
A pod pritiskanjem misliš na prošnju za brak?
Ne.
Ali, hoću reći, to bi odgovaralo mojim osjećajima.
Okej. Što si učinio? - Što sam učinio?
Da.
Hoćeš od riječi do riječi? - Ne.
Samo općenito? - Da.
Okej.
Rekao sam kako vjerujem da je pravi trenutak presudan.
I da je odluka o trenutku oko koje se uvijek bojim zabrljati
ona u kojoj se kaže:
“Sad bih htio prestati izlaziti i prihvatiti da sam našao osobu”
“uz koju će vrijediti živjeti.”
Dosad je to uglavnom od riječi do riječi.
A onda sam rekao, možda preglasno, da je ona, znaš, ta osoba za mene.
I pitao sam je smatra li to i sama.
Te bi također htjela prestati tražiti nekoga drugog povrh mene.
A ona je rekla da se zbog toga osjetila čudno.
Pa je još par puta rekla “čudno” i...
To je bilo sve, zapravo.
Je li rekla da si ti čudan?
Ne. Ne, to je sjajno pitanje. Rekla je da je “to” čudno.
Što hoćeš reći? Da još ima nade?
A to je prije više od godinu dana, kažeš. - Da, malčice.
A kad si je poslije nazvao? Je li...
Ma, nisam je nazvao. Nisam je nazvao.
Ni ona tebe više nije?
Ne shvaćam. - Čuj, promijenio sam broj, okej?
Da ne budem stalno svjestan da me ona ne zove.
Bilo je dovoljno jasno kad me nije odmah nazvala.
Da je sad nazovem? - Da!
A što da kažem? Što bih trebao? - Kako je?
Misliš na nju. - Okej.
Sastao bi se. - Okej.
Ma...
Znaš. - Što?
Ne bih to rekao jer točno znam kako to zvuči, ali istina glasi
da ona živi skroz kod Trent Parka. Znaš, ta...
Ta će mi udaljenost biti teška, uz moje probleme.
I... Znaš? - Okej.
Dobro, ali... Ali, hoću reći, znaš što?
Bilo je teško čak to i reći, a svejedno jesi.
Da. - Case, imaš sjajnu poslovnu etiku.
Ovo o čemu pričamo? Ovo je tvoj posao.
Okej.
Nazovi je. Nazovi mene zbog svega ostalog.
Okej.
Znaš, gotovo da mi nije žao što sam te pozvao.
Prihvatit ću to.
Bok, Estelle. Ima li čega?
Jedan medij te počeo nazivati na osebujan način,
što prihvaćaju i drugi.
Da čuješ kako glasi? - Može.
“Gospođica Podnevna.”
Nadajmo se da se nadimak neće zadržati.
Ali podrška ti je porasla za dva posto.
Pa, iskoristimo to dok se dade, može?
Sazovi puno osoblje čim dođem.
Sjednica će biti duga, bez mobitela.
Okej. Okej. - Bok.
Bok. - Hej, samo malo.
Kako si ti, Estelle? - Šališ se.
Mislim da sam na vrhuncu!
Bolje sam nego bilo kad prije u životu!
Premda ću možda morati špricati protiv lobista.
Koji me, usput, bombardiraju darovima ispod granice od deset dolara.
Ako ti treba magnet za hladnjak, ili zasebna ruža, obrati mi se.
Ella, ovo je zabavno.
Da, i ja osjećam dio toga. Iako ne znam bih li rekla da je zabavno.
Ella, zabavno je. Zabavno. - U redu. Dobro.
Gospođica Podnevna prekida vezu.
U redu. Okej. Bok.
Oh, čekaj! Čekaj.
Bi li nazvala mojeg oca, molim?
Okej, Ella. Sretno.
Bok, ovdje Ella.
Rekla sam se vidjeti s tobom. Može sada?
Sjajno. Koja ti je adresa?
Sjajno što si došla. Uđi.
Guvernerica, a?
Priredio sam ti malo...
Slušaj, Casey ionako ne izlazi iz stana,
a pozivi koje mu ostavljate stvaraju mu stres.
Pa prestanite.
To sam ti došla reći.
Okej. Samo bih htio da vas dvoje učinite jedno za mene.
Olympia će me ostaviti
ako ne riješim situaciju sa svojom djecom.
Ona kaže da moram priznati krivnju za sva svoja
nedjela.
Sastavio sam njihov popis.
Pa vam mogu pružiti konkretna kajanja.
Samo malo.
Ovdje su mi priznanja.
Okej.
Sjajno je što ovo radimo.
“Htio bih priznati svoja minula djela”
“zbog kojih osjećam duboko željenje i sramotu.”
“Ja sam, za vrijeme braka, bio”
“ženskar.”
“Ja sam...”
Vezano uz naknadu troškova.
Pogrešna isprika.
“Ja sam poslao Caseyja u vojnu školu kao osmogodišnjaka”
“jer nisam htio odgovornost.”
“Izbjegavao sam Ellu.” Tebe.
“U svakoj prilici, jer si me, ruku na srce, strašila.”
Što stoji i dalje.
“I rijetko sam ti iskazivao toplinu,”
“iako sam...” - Vjeruj mi, nema pomoći od tog popisa.
Hoćeš se iskupiti? Pusti se Caseyja.
A kako da ispravim naš odnos?
Da ispraviš? - Daj! Da ga počnem popravljati, okej?
Pustit ćeš Caseyja na miru. Da? Da?
Da. - Da?
Da! - Sjajno!
A što se tebe tiče,
ako bilo što stoji na putu našeg okretanja novog lista,
kaži mi, molim te.
Postoji nešto.
Pitam se oko toga, što me zapravo još ždere.
Jesi li varao mamu na kraju?
Ne zaista.
Pa što sam rekao? Rekao sam ne zaista.
Moram je prvo nazvati.
Hej, Susan, ovdje Casey.
Znaš, Casey McCay?
Da, da, a baš dugo ima.
Onda, jesi li u braku?
Ne, ne, ne. Ni ja nisam u braku.
Smijem li navratiti?
Okej, dobro, kad se vraćaš?
Okej, dobro, doći ću za dva sata.
Gle tko je funkcionalan.
Verum est difficile.
Tepih ima pravo.
Istina je teška, ali katkad se s njom jednostavno mora suočiti.
Moramo razgovarati.
Može. - Sjajno. Hvala svima.
Guvernerice Ella, sad vam je prvi sastanak punog osoblja.
Hvala, Estelle.
Kako je?
Sazvala si presicu.
O našem životu.
I održala si je, a da meni nisi rekla.
Točno.
Eto, da. Ma...
Kad je bilo posve jasno da nešto treba smjesta poduzeti.
Ali imaš pravo. Trebala sam ti reći.
To potpuno stoji. Okej?
I odlučila si me prikazati kao čovjeka koji nema pametnijeg posla od
ševe sa suprugom kad joj je dosadno pod ručkom.
Ovdje ga čujemo. - Kunem se...
Da. Shvaćam.
Nisam to rekla.
Samo si me trebala pitati.
Pa smo mogli izbjeći ovo sranje.
Nas dvoje moramo razgovarati kod kuće.
Okej? Ovo nije mjesto za to. - Što, ne u stolnoj dvorani!
Nije. - Nebesa, ne!
Imaš li tu neki cilj u vidu?
Neki ishod koji hoćeš?
Jer ako ga imaš, kunem se da odavde nije dosežan. Okej?
Zato, zaboga, prestani, pa ćemo razgovarati kasnije.
Ne! Okej?
Ella!
Za ovo si samo ti kriva. Znaš to?
Da si meni povjerila...
Što bi ti učinio?
Ne mijenjaj temu.
Koja je tema? - Tema?
Tema je da si zajebala. - Nemoj ti meni tako.
Znaš koja je tema?
Tema je da ovaj brak meni ne odgovara.
Nešto si učinio.
Zar ne? I sad si zabrinut zbog toga?
Ne. Ti si zabrinuta zbog toga,
jer sam mu platio da otkaže priču koju si htjela zataškati.
Što nije mito, usput. Provjerio sam s pravnikom.
Zakon ne brani platiti nekome
da ne objavi priču. - Stavio si novac u omotnicu
i predao mu ga? - Ne, nisam novac. Tražio je ček.
Dao si mu ček? - Da.
A nisi se upitao zašto traži ček? - Da, jer je to sedam i pol tisuća, Ella.
A ljudima se ne nosi toliki iznos u gotovini. Okej?
Koji bi drugi razlog bio?
Dokaz, Ryane!
Okej, okej. A da razgovaramo o tome?
Može. Brak ti ne odgovara.
Ne, ali mogao bi.
Sjećaš se što si mi rekla o oduživanju u idućem govoru?
Da. - Dobro?
Pa, ovo bi moglo biti to.
Ovo nas može popraviti.
Ovo...
Mislim da bismo ovim postali sjajni.
Što...
“Moj suprug će biti uz mene”
“i iskustvom u uslužnoj industriji”
“ostvarivati najveću uslugu, dobrobit svih vas.”
Sâm si ovo napisao? - Da.
Uz savjetovanje s obitelji, ali da. - Okej.
“On će sudjelovati u vođenju države koju oboje volimo.”
“Naše čvrste obiteljske vrijednosti sad će biti vrijednosti vlasti.”
“Veseli me reći da dobivate dvoje za cijenu jednog.”
Ovo zvuči kao da ćeš biti guverner uz mene.
Pa, mogu ti jako koristiti, Ella.
Jer sam ljudima simpatičan. Da.
Dok, iskreno, na tebe gledaju...
Nemoj.
Okej, ne šalim se. Okej? Ako ne dobijem ovo...
Ako ne dobijem voditeljsko namještenje... - Ryane.
Koja mi je onda tu svrha, okej?
Koja ti je svrha? - Bez toga sam ti što?
Muž?
Teško je to staviti na parkirno mjesto. - Bože moj.
Ella. - Daj da odem na sastanak.
Kasnije ćemo o tome, okej? - Ne, ne.
Ne mogu nastaviti s brakom ako to ne dobijem.
Ne šalim se. Ne mogu.
Znaš, majka mi je rekla da si htjela te pauze za ručak
da ne bih varao kao tvoj otac.
Pa, ja nisam tvoj otac.
Dobro?
Kad sam nesretan, ja ne varam, Ella.
Ja odem.
Ono, iz ovih stopa.
Dobro!
Ako se ne predomisliš na licu mjesta,
izaći ću u javnost, smjesta.
I neće biti u smislu da si želimo dobro, ili tako nekako.
Bit će razvod. Neuredan razvod.
Povrh svega ostalog.
Upropastio bi ti priliku za bilo što, Ella. Ozbiljno.
Zašto da to učiniš sebi?
Zato što mislim da mi sad ne bi mogao raditi ništa od ovoga
da sam ti makar draga.
Guvernerice. Mobitel. - Da.
Nitko tko nije na popisu.
Na zapovijed.
Molim vas, bez pljeska!
Jako mi je žao. Vrlo. Ispričajte me. Na trenutak.
Naravno. Naravno.
A, ne.
Okej.
Krenimo odmah na stvar, može?
Bok.
Jako mi je drago što vas vidim. Zaista mi je.
Ovuda.
Samo malo!
Bok.
Trebao sam donijeti nešto.
Znaš, buket cvijeća ili autić s mašnicom oko njega.
Što?
Oprosti.
Smislio sam na stubama da ti to kažem
kao, ono, šalu da te, znaš, možda nasmijem...
Nisam shvatila da je to šala. Ne, duhovito je. Nasmijalo me.
Oprosti. - Ne, shvaćam.
Da. - Da.
Drago mi je što te vidim. - Hvala.
Izgledaš... - Kako? Mršavije?
Svakako.
Ali htjela sam reći da izgledaš...
Napeto?
Ne. Hoću reći, pa, možda. Ne znam.
Oprosti, ne dajem...
Ne dajem ti da završiš rečenice, a samo sam...
Ne daješ. Ali to je u redu.
Također, nismo se ni maknuli s vrata. Pa...
Oprosti. - Ne. Sve je u redu.
Bi li htio ući? - Da.
Okej, da.
Bio sam...
Što? Case. - Stvarno? Zanima te?
Jasno.
Pa, okej, onda. Kad sam prošli put došao, bilo je nevolje jer sam rekao nešto što si
moguće s pravom smatrala pretjeranim.
Sjećaš se? Samo... Ne bih ti uskakao u misli.
Možemo li sporije nadoknađivati?
Sporije. Da, okej.
Dobro. Okej.
Postoji stvarno sjajan restoran na nekoliko blokova odavde,
a mislim da će ti se hrana svidjeti.
Idemo onda onamo. Svidjet će ti se.
Ionako se baš točno i ne sjećam što se tada dogodilo. Dakle...
Stvarno?
Stvarno se ne sjećam?
Bi li pomoglo da ponovim osnovno
iz prošlog razgovora? - Ne!
Ne, zapravo. Ne bi pomoglo.
Mislim da sam očekivala da danas bude više u stilu:
“Hej, kako ti je?”
“Jako normalno. Jako mi je normalno.”
“O, pobogu. I meni je.”
Baš i ne znam da to mogu, Susan.
Znaš, puno sam razmišljao što bih rekao o onome.
A ja znam da ne mogu samo nastaviti razgovor star godinu dana.
Okej. - Sjajno.
Dobro. - Kul.
Kul.
Slušaj. Idem po kaput, a tebi će se tamo svidjeti. Kul?
Znaš, ne možeš se ovako ponašati.
Ti si tu promijenio broj.
Ti si to učinio!
Da, jer nisam htio biti svjestan da me ne zoveš. Okej?
Ne bi znala za to da nisi nazvala.
Jej, genije.
Što bi rekla u pozivu? Što bi rekla?
Da sam jako zabrinuta. Bila tada.
Možemo li prestati, molim te?
Okej.
Trebamo otpisati dugove.
Ovo je čudno, i iscrpljena sam,
a ti si i dalje
šašav.
Dakle, da.
Da, da. Mislim da te shvaćam!
Samo si tražila malo vremena da se navikneš, a nisam ti ga mogao dati.
Da.
I dalje ne mogu, Susan. Ma...
I dalje ne mogu.
Okej.
Ali, ali, ali...
Ima “ali”, okej? Ima “ali”.
Mislim da si izgubila nit razgovora koji smo zamalo poveli.
O tome kako sam ti u prošloj prilici
postavio pitanje na vrlo složen način.
I, znaš, znam da se radije ne bi opet nosila s tim.
Uvjeren sam da bi jednostavnije postavljeno pitanje,
znaš, raščistilo prošlost, pa bismo mogli izaći i, znaš,
otići jesti i...
Hej! Mogli bismo se zabaviti.
Možeš li samo doći ovamo, molim te?
Molim te.
Mislio sam, možda...
Možda sjesti na...
Ma...
Znaš, umjesto objašnjavanja,
možda da samo...
Da, samo ću reći, okej?
Okej.
Eto, pitanje koje sam ti zapravo htio postaviti još tada...
A jednako toliko i sada glasi:
Susan, bi li bila moja djevojka?
Case.
Da?
Gotovo da ti zavidim kako ti jednostavno nije...
Ne.
Okej. Pa, slušaj.
Znaš, puno je vremena prošlo.
I imali smo druga iskustva i bili s drugim ljudima.
Ili nismo. Nisam... To je...
Hipotetski rečeno, možda.
Hoću reći ovo.
Znaš, da si me pitao tada ovako kako si me pitao sada,
hoću reći... Bi li bilo drugačije? Ma...
Ne znam. Možda.
Daješ mi vrlo složen odgovor, Susan. Daj samo...
Samo mi reci, znaš?
Da. Da. Jednostavno je bolje.
Okej. Da.
Mislim da ću biti tvoja djevojka.
Okej.
Bit ću iskrena. Iznenađena sam koliko i ti.
Ali tako sada stoje stvari, pa možemo li otići jesti, molim te?
Da, apsolutno. - Sjajno. Hvala ti najljepša.
Okej.
Preuzbuđen sam.
Okej, da. Ovo... Ovo će...
Ovo će upaliti. Da. - Da.
Produžite staloženo.
Samo malo. Usporite.
Smirite se!
Ryane, možete li dodati bilo što rečenom na svojoj konferenciji?
Pa, supruga je smatrala da to treba riješiti potplaćivanjem.
I ona je odlučila okončati naš brak.
Žao mi je. A jeste li razgovarali o... - Ostao bih na tome.
Hvala vam, Ryane.
(227) propuštenih poziva
Tko pomaže mjesnim obrazovnim odborima? Tko je s naše strane na njihovoj?
Pokazala bih vam dokument o srednjem obrazovanju u Oregonu,
koje je apsolutno fascinantno. Ono...
Jao meni!
Izgubila sam pojam o vremenu. Najdublje isprike. Samo...
Samo smatram da ovdje imamo sjajno uporište. Ali...
Samo vam hoću reći da sam...
Preuzbuđena sam!
Nadam se da ste i vi. A ako niste, pa,
dužna sam vas dotle dovesti.
Odbijte!
Molim vas, odbijte. To je naredba!
Natrag.
Guvernerice!
Držimo vas.
Natrag, to je naredba! Natrag! - Natrag!
Suprug kaže da je guvernerica odobrila isplatu od 7500 dolara
uz tvrdnju da je to za, navodim, “savjetovanje za odnose s javnošću.”
Državni senator Tom Lawrence sad razmatra službeni ukor guvernerici.
Hej! Čekaj!
Guvernerica je bila u očitom kolapsu dok su je iznosili iz...
Prokleti novinari.
Ne čujem vas.
Ne...
Dojadilo mi je ne čuti vas.
Budite oprezni, molim.
Pojas, pojas, pojas.
Vežite se, molim vas. Vežite se.
Što ste rekli?
Samo: “Prokleti novinari.”
Suviše je lako okriviti reportere.
Nose se s istim onim što sada pogađa sve nas.
Kresanjima.
Radnim preopterećenjem.
Gubitkom dostojanstva.
Gubitkom svrhe.
Tko zna?
Možda smo svi samo hrčci u istom kolu.
Spopada nas briga da je klinac koji nas je kupio
počeo gubiti zanimanje.
To su teške riječi.
Snowbird.
Maggie je. Daj mi je na liniju!
Gospođo, voditeljica većine traži razgovor s vama.
Znam kako kilavo to zvuči.
Ne mogu.
Ona sad ne može na telefon.
U autu ste s njom, policajče.
I uvalili ste se do grla. - Da, reći ću da ste zvali.
Hvala vam. Doviđenja.
Guvernerice, vodim vas na hitnu. - Ne. Ne.
U što bi se to pretvorilo.
Bio sam bolničar prije ovoga, a imate simptome malog potresa mozga.
Samo mi treba mjesto za razmišljanje.
To je sve.
Molim vas.
Možeš li ti?
To je fuj. - Spremna?
Hvala!
Nema na čemu.
Ovako sam vam ja naložila.
Pa nemajte brige.
Bez brige.
Okej?
Bok. - Hvala ti, Bože.
Bok. Uđi, uđi. - Okej.
Daj da te obrišemo.
Bok. - I stavimo pod tuš.
A ima odjeće iz doba mojih ranijih težina u stražnjem plakaru.
Juha. Juha? Donijet ću ti juhu.
Je li ti dobro?
Okej je. - Okej.
Dobro mi je.
Da, pa, dokaži.
Reci nešto osim: “Dobro mi je”.
Čudno se osjećam.
Stalno razmišljam o nečemu što sam jednom pročitala.
O žrtvi lavine.
Žena je ostala gotovo sasvim živa zatrpana.
I...
Izgubila sam nit.
Žrtva lavine. - Točno.
I mogla je pomicati samo dva prsta.
Pa je satima njima kopala da si očisti sićušan otvor oko usta,
samo zato što joj je bilo nužno čuti se dok vrišti.
Dobro bi ti došao vrisak, Ella.
Da. Izvoli.
Daj.
Ne. - Daj.
Izvoli. Samo zavrišti.
U redu.
Idemo! - Okej!
Ne.
Ne, možda neću moći stati.
Šteta, htjela ti se pridružiti.
Bok. Je li Ella tu? - Ne.
Bok, Bille. - O, gle. Evo nje.
Bok.
Ovo ti je grozno skrovište.
Ja sam Helen McCay. Ispričajte moje riječi i postupke.
Okej.
Čuj, cijelo vodstvo je sa mnom. U ubitačnom smo vremenskom škripcu.
Koliko je to ljudi?
Što?
Petnaest, dvadeset, pedeset?
Kakve veze ima? - Jer onda idemo u moj bar.
Na uglu je. Helen's.
Okej. Ne tapšite me.
Idemo!
Ajoj, samo su čekali na ovo.
Napokon će se riješiti Elle,
koja ih je neposredno podsjećala na to da se uzastupno noćno znojenje
zbog dvojbi oko samih sebe možda jednostavno temelji na istini.
Zašto ih je toliko?
Bože dragi.
Ovuda, narode. - Ovamo.
Imamo jako malo vremena otkako je vaš muž odlučio izvesti svoj
trenutak.
Što je izveo?
Izašao je u javnost s podatkom da ste prekinuli.
I naveo je razlog.
A razlog je?
Smijem li nasamo s Ellom?
Ne. A razlog je?
A razlog je?
Kaže da je on htio sačuvati brak,
ali da si ga ti htjela okončati.
Premda si mu priznala da ne bi mogla raditi ovaj posao bez njega.
I kaže da si pristala izjaviti da će se potplaćivanje od 7500 dolara
koristiti za nekakvo tobožnje savjetovanje oko odnosa s javnošću?
Jebeš mu usrano srce!
Ispričavam se. Nikada to još nisam rekla, a nikada više ni neću. Ispričavam se.
Dakle.
Ispada da sam osoba kojoj ne ide bračni život,
pa kako mogu vladati? - Vladati.
Upravo to kažu instant-ankete o tebi.
Daj da voditeljica većine obradi to s tobom.
Maggie! - Da!
Okej.
Bok, Ella. - Bok, Maggie.
Okej. Obavimo to na brzinu.
Hoćemo da odmah dadeš ostavku.
Inače ćemo te ukoriti za neposluh,
čime ćeš postati puka figura u idućih četrnaest mjeseci mandata.
Teško je to prihvatiti.
Ali znam i da nećeš da ti seremo.
I, oprosti, ali nužno nam je da razriješiš ovaj ciklus vijesti.
Smjesta, zapravo.
Bille.
Bi li izašao sa mnom na trenutak, molim?
Jednu minutu.
Upamti obećanje, Bille.
Obećanje? - Ne znam što joj to znači.
Hej!
Pomozi joj ili idi kvragu.
Lijep doprinos.
Moramo ovo brzo okončati.
Ne mogu se sada pouzdati u svoj mozak.
Shvaćam.
Nezaposlenost ili nemoć. To je težak izbor.
Ako to pomaže, niti na jednoj torti nema šlaga.
Ili u vatru, ili u vatru.
Samo, kako bilo da bilo, zauvijek će te zvati guvernericom.
A to je lijepo.
Griješim li temeljito u ovome? O nama?
U čemu griješiš?
Jesi li mi prijatelj, Bille?
Pa...
U ovim okolnostima, to je iznimno složeno pitanje.
Okej.
Da, prijatelj sam ti. Prijatelj sam ti.
Bok, prijateljice.
Ali i ja ovdje imam stranu.
S obzirom na potvrđivanje, mogu odigrati jedino tu kartu.
Da.
Obećao sam im da se neću miješati.
Ali to ne znači da ne mogu naglas smisliti neke savjete.
To što traže od tebe, Ella, točno je ono što i trebaš učiniti.
Makni se dok je loše, jer će ti u suprotnom
to radosno pogoršati. - Radosno? Zašto radosno?
Jer radiš ono najgore što im netko može raditi.
Ubadaš im prst ravno u ograničenja.
Kažem ti, Ella, pretvorit će ti idućih četrnaest mjeseci u pakao.
U pakao. Da ti uzvrate.
Dakle, ako nisi ovisna o poniženjima...
Nisam. - Pa, onda uđi onamo i daj ostavku.
Ne. Bille, ne mogu. - Zašto?
Volim ovaj posao.
Ništa ti neće dopustiti.
Neće ti dati ni da olovku odneseš kući.
Okej. Gotov sam.
Stvarno moram otići odavde.
Ako...
Ako netko bude pitao što smo tu radili...
Ne treba ni reći. Idi na potvrđivanje.
Hvala. Doviđenja.
Ella?
Mislim da ti smijem dati jednu vrlo inteligentnu opasku za mozganje.
Kad se ovoliko ljudi pojavi da te natjera na nešto,
držiš bolje karte no što misliš.
Iskoristi to kako te volja.
Lijepo.
Nisam te potpuno iznevjerio.
Sretno, El.
Ostat ću.
Šališ se? - Što?
O, ne, ne!
A da na trenutak ne budeš krepana dobrica i postaneš političarka?
Razgovarajmo. Možda možemo iznaći neki kompromis.
Oh, oprosti. Konsenzus.
Može.
Za početak, ne stoj tako iznad mene.
Nije to osobno. Samo radim svoj posao.
Da znaš da djeluje osobno, Maggie.
Izvoli.
Ako ne dobijem što tražim,
ne samo da ću ostati na dužnosti,
nego se kandidirati kao neovisna protiv vašeg oponenta.
Da, izgubit ću. Ali dobiti što? Koliko glasova?
Moje anketno odobravanje negdje ima dno.
Gospođica Podnevna ima obožavatelje, zar ne?
Ako je to i samo jedanaest posto, stranka više ne može pobijediti.
Znaš to.
Ili...
Ili
odlazim.
Ako...
Da. Imam te.
Ako...
Postoje dva načina sagledavanja Ellina guvernerskog staža.
Da je bio sramotan,
prvenstveno obilježen blesavim obiteljskim skandalom.
Ili, kako ja to vidim, i volim,
da je sa samo tri dana na položaju...
Imam dobar predosjećaj.
...ostavila iznimnu baštinu zakonodavnih postignuća.
Što se zubara tiče, nažalost, u proračunu nema mjesta za...
Jedva da se išta traži.
Zubarska zajednica podmiruje račun.
Treba ih javno tapšati po leđima da ostanu motivirani.
Tapšanje imam.
Hvala, Maggie.
Ella.
Izgubio sam kartu za dobar život.
Ne sada.
Ne, Ella. Može...
Može li ovo biti taj trenutak?
Onaj koji nas oduvijek tu čeka.
Trenutak koji ti treba.
Možeš li mi oprostiti?
Pa baš i ne.
Shvaćam sve to lijepo o praštanju.
Ali zar nema prilika kad vam odbijanje praštanja
također može dati slobodu?
Samo pitam.
Jednostavno ne mogu suzbiti bijes prema Ryanu.
Nikad nisam bila ovoliko bijesna,
do nesnosne mjere.
Ne možeš zamisliti kakav je to osjećaj. Ne možeš.
Moram nešto poduzeti oko toga. - Varaš se.
Mogu zamisliti kakav je to osjećaj.
Ma...
Ti...
Sjedim na njemu.
To te sigurno jako frustrira.
Točno!
Pa, tako to bude kada ne vrištiš.
Dakle, slušaj, Ella. Imam ja nešto...
Pa, tako treba svakog popodneva.
Da, treba.
Izniman, izniman osjećaj.
Ma... Opa!
Ella. - Da?
Ja...
Ja nešto izbjegavam. Treba tu očistiti jednu nevolju.
Što...
Moj problem je to
što ne mogu prijeći preko toga što je Ryan učinio.
Shvaćam da ti imaš drugačiji način, znaš,
probavljanja njegove pokvarenosti.
Dakle?
Dakle, poduzela sam nešto.
Okej...
Ella, pokrenula sam nešto.
Ali brine me da sam...
Da sam se trebala najprije posavjetovati s tobom.
Eto...
Meni je lako.
Ja ću se samo držati onoga u što oduvijek vjerujem.
Da teta Helen najbolje zna.
Hvala ti. Volim te.
Zavaravamo se, ali većina svršetaka u životu je neizbježna.
Bili oni zasluženi ili neizbježni.
ZATVORENO NALAZOM SANITARNE INSPEKCIJE
Jeste li glupan? Jeste li?
Jeste li glupan?
Jer ovo ću strgnuti. To ništa ne znači.
Čemu se, kvragu, smješkate?
Idućoj sekundi. - Ma kojoj idućoj...
Razgovaram s...
Pruža otpor.
Ma... - Idemo.
Nemate vi pojma tko sam ja.
Ljudi. - Napadate javnog službenika.
Pojedimo nešto. - Pruža otpor.
Znam što volite. Sjećam se, kobasice.
Okej, da. - S više sira.
I to na havajskoj?
Na havajskoj.
Oprostite. Ispričavam se. - Pokušao podmititi.
Oprostite! Oprostite. - Divno, divno, divno.
Znate, hvala vam na svemu,
ali ovo je potpuno nepotrebno!
Ovo je...
Ma... Oprostite.
Ponekad “oprostite” dođe stvarno prekasno.
Trebalo je vremena, ali Ella je postigla točno ono za što se borila.
Donošenje Maminog zakona
i rijetkog političkog programa koji je zabavno izgovoriti.
Zubni skrbnici. Zubni skrbnici! Zubni skrbnici!
Zabavno je! Dajte, priznajte.
Pravna i stanarska pomoć, izvolite.
Još jedna telefonska soba.
Ali ova je sasvim Ellino čedo.
Tako da postoji jedna velika razlika.
Nitko ništa ne traži. Samo kažu:
Izvolite.
Sa zadovoljstvom.
Besplatno je.
Apsolutno, ne smiju dići stanarinu...
Biste li prijevoz do našeg ureda? Doći ćemo po vas.
Bog blagoslovio i vas.
Da, državne vlasti mogu pomagati ljudima.
Ali, na kraju, da bi bilo koji veliki plan uspio,
ljudi moraju pomagati ljudima.
Ovo je za nju.
Hej.
Ti bi to trebao.
Rekao sam ti.
Jesi. Jesi.
Hej, narode. Bok.
Upravo sam otkrila da smo dosad spriječili 3022 deložiranja,
što znači da smo zadržali krov nad glavom
za 9080 obitelji do sada.
Dakle, čestitam!
Sjajni ste.
Hvala vam.
Jedna misao za kraj.
Ne postoji riječ suprotna pojmu traume.
Ali pojam nade je blizu.
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER