Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Sveiki, aš – pasakotoja.
Aš jums pateiksiu faktus apie Elą.
Bet pirma pateiksiu tai, ką ji pavadintų „absoliučiu skaidrumu“.
Dirbau jai nuo tada, kai ji baigė teisės studijas,
todėl nesu neutrali.
Man ji žiauriai patinka.
Tikrai.
2008-ieji. Didžioji recesija.
Bet savaip geri laikai buvo.
Visi vis dar mėgome vieni kitus.
Sulaukusi vos 34-erių,
Ela tapo trečia jauniausia moterimi, kada nors ėjusia šias pareigas.
Skamba puikiai, tiesa?
Tačiau mes visi slepiame savo...
atleiskite, šūdą... kol laimi arba jis, arba mes.
VICEGUBERNATORĖ
Šūdas Elos gyvenime prasidėjo, kai jai buvo16-ika.
Pirmyn, mergaitės.
Nenoriu gadint nuotaikos, bet jums labai pasisekė,
jei niekada nepajutote,
kaip kitų normalių ir laimingų šeimų gyvenimas
skaudžiai duria jums į širdį.
Manau, mums jau metas, pone Makėjau.
Likimas kartais būna klastingas.
Mano kalba.
Tavo palto kišenėje.
Smulkmena gali pakeisti gyvenimą.
Arba žodis.
Palaukite.
Niekas nieko nepasakys?
O ką čia bepasakysi, vaikeli?
Keisai, gali atnešti man vandens?
Gerai.
Nagi, Ela, sakyk, ką norėjai.
Ačiū, teta Helen.
Nenoriu apsimesti, jog palieki ligoninės direktoriaus pareigas savo noru,
nes iš tiesų esi priverstas išeiti dėl daugybės
seksualinių ryšių su bendradarbėmis.
Tai vienas pagrįstas požiūris.
Ką? Yra kitas?
Ar gali įmesti šiek tiek ledo?
Ne.
Gerai. Sąžininga.
Žinai? Pažadu tau šešias savaites skaityti prieš miegą.
Knygas be paveiksliukų, kur daug žodžių ir kurias sunku pabaigti.
O jei neskaitysi?
Ar kada nors netesėjau pažado?
Kitas požiūris, vaikeli:
visos trys moterys parašė palaikymo laiškus.
Tu vedęs.
Klausyk, labai reikia,
kad ateitume visi kaip šeima, nes...
Gali neliesti...
Aš nežinau.
Mama?
Neversk mūsų eiti, prašau.
Aš noriu eiti.
Ne. Tu negali eiti.
Ar žinai, kas yra trauminė patirtis?
Taip.
Keisai, niekada neapsimesk žinantis tai, ko nežinai.
Nes žinių ieškoti yra labai įdomu.
O jei apsimetinėsi jau žinantis,
tada prarasi šansą tai sužinoti.
Gerai.
Raidė T. „Trauma – psichinė žaizda, sukelta emocinio šoko,
kurio prisiminimas slopinamas ir negydomas.
Pažeidžiamos smegenys.“
Tai gali mums nutikti, jei ten eisime.
Dar nori eiti?
Ne, ačiū.
Gerai.
Pone Makėjau, mes vėluojame!
Niekada tau neatleisiu.
Myliu tave. Skambink, jei kas.
Po šešių savaičių dar vienas smūgis.
- Turi kitų variantų. - Tikrai?
Nematau, kad turėčiau išeitį.
- Jos nėra. - Gerai.
Negalėsiu čia būti, kai pasakysi tai Elai.
Pasakysi ką?
Dukrele...
Tavo tėvas gavo...
išties gerą darbo pasiūlymą Kalifornijoje.
Teta Helen mus nuolat lankys.
Ne, mama, aš negaliu.
Aš prarasiu daugiau nei metų įskaitas savo keturiuose AP kursuose.
Ir tai sugadins mano stojimo į universitetą paraiškas.
Be to prarasiu tą praktiką, kuriai atlikau daug interviu ir rašytinių darbų.
O mokykloje pastaruoju metu vyksta tokie...
teikiantys vilties dalykai.
Kaip tas sociologijos darbas, kurį ilgai rašiau.
Ką tik gavau patikrintą. Mokytojas sakė, kad aš...
Jis pasakė...
Tuoj parodysiu.
Bet tėtis nori, kad visi pradėtumėme iš naujo.
Dar kartą iš naujo.
Mama?
Gali man paaiškinti,
kodėl tu vis grįžti pas jį?
Aš tikrai noriu suprasti.
Aš vis dar jį myliu.
Tada, Dieve, prašau, apsaugok mane nuo meilės.
Ji to nenori, Dieve.
- Leiskit pabūt vienai, gerai? - Mama.
- Jis vėl darys tą patį. - Galbūt. Turbūt.
Tikriausiai.
Teta Helen siūlo
kurį laiką tau pagyventi pas ją.
Kol mes su tavo tėvu tvirčiau...
Bent jau kol baigsis mokslo metai.
O tada vis tiek išvyksi mokytis.
Ką?
Negaliu leisti, kad kartotum mano klaidas.
Ei.
Nedrįsk kaltinti savęs, mama, gerai?
Ir tu nedrįsk.
Teta Helen, ar tikrai sutinki, kad gyvenčiau pas tave?
Taip. Beprotiškai.
Nemiegi?
Mama verkia?
- Taip. - Kodėl?
Nes jai skauda.
Pabūsiu šalia, kol užmigsi, gerai?
Argi aš tavęs nemyliu, vaike.
Atsakyk.
Argi aš tavęs nemyliu, vaike.
A+ TU GALI BŪTI GĖRIO JĖGA
Štai kaip tai prasidėjo.
Tos trys dienos pakeitė viską.
Supratau vos tik perskaičiusi.
O mano pilvas dar anksčiau suprato tai.
- Labas rytas, Estel. - Labas rytas.
- Tas reporteris neatstos. - Ką jis šiandien parašė?
Daugybę paskutinių įspėjimų.
Net didžiosiomis parašė „kalbu rimtai“.
Ela, pakalbėk su kuo nors apie tai.
- Kad garsiai tai ištartum. - Taip, žinau, tu teisi.
Ačiū.
- „Pas Helen“, labas rytas. - Labas rytas, teta Helen.
- Ela, sveika. - Labas.
Ar galiu užsukti pas tave trumpam?
Žinoma. Ar viskas gerai?
Taip, tiesiog...
Noriu pasitarti dėl kai ko.
Ilga istorija, papasakosiu, kai susitiksim.
Tuoj būsiu.
Gerai, myliu tave.
Ir aš tave. Iki.
Ponia, jus kviečia gubernatorius.
- Jis kitoje gatvės pusėje, telefonų kambary. - Gerai, ačiū.
Telefonų kambarys.
Šie triukšmingi kambariai egzistuoja, nes išrinktiems pareigūnams
neleidžiama naudoti vyriausybės biurų lėšų rinkimui.
Labas rytas.
Atleiskite už tokį ankstyvą skambutį. Čia valstybės senatorius...
Todėl jų partija išnuomoja kambarius,
kuriuose jie turi praleisti bent septynias
valandas prašydami pinigų.
Jūs paaukojote 2 000 dolerių paskutinių rinkimų metu.
- Ir taip... - Užrašysiu penkis dolerius.
- ...tai beprotiška. - Ačiū.
- ...50 dolerių. - Labai reikia.
- Prašome jūsų tolesnės paramos. - ...35 dol.
Sveiki, čia gubernatorius Bilas Moras.
Gubernatorius Bilas Moras, dar švelniai vadinamas gubernatoriumi Bilu.
Jiedu su Ela seniai pažįstami.
Ji buvo jo personalo vadovė, kai jį švelniai vadino meru Bilu.
Skambinu jums padėkoti už jūsų
500 dol. paramą.
Taip, ponia.
Kaip...
Kas jos vyras?
...laikosi Džeris? Jums ten dar viskas gerai?
Puiku.
Ir turite du stipruolius sūnus? Ar turite...
Dukterį? Kolyn.
Žinoma. Kas galėtų pamiršti Kolyn?
Kiek jai dabar? Ketveri?
Studijuoja mediciną?
Gerai, nebetrukdysiu jūsų.
Ačiū jums.
Atleiskite už painiavą. Mes čia visi kvaili.
Matai, nuo ko tave apsaugau?
O aš mielai tai daryčiau.
Man patinka kalbėtis su rinkėjais.
Todėl tau to daryti nereikia.
Pliurptum su kiekvienu po 45 min.
Palydėk mane.
Pasakysiu tau kai ką.
Stok, pasauli.
Taip ir toliau, gubernatoriau Bilai!
Mes jus mylim, gubernatoriau Bilai!
Negali niekam sakyti to, ką pasakysiu.
Gerai.
Ledai pajudėjo.
Ministrų kabinetas.
Vidaus reikalų sekretorius.
Patekau į finalą.
Netrukus sulauksiu atsakymo.
O tu ruoškis mane pakeisti.
Sveikinu.
Kas nors negerai?
Turint galvoje mano ateitį, jei kas negerai, man to žinoti nereikia.
- Viso gero. - Viso gero.
Blogai buvo tai, jog politika yra tokia profesija,
kurioje žmogus gali paskęsti seklioje baloje.
O Ela brido į kažką daugiau nei bala.
- Labas. - Labas.
- Kodėl lauki šaltyje? - Dėl ko norėjai susitikti?
Turiu rimtai absurdišką, absurdiškai rimtą problemą,
kurią galiu aptarti tik su tavim.
Kas vyksta?
Aš pridėsiu tau dar vieną problemą.
Tavo tėvas čia.
- Ten? Dabar? - Taip.
- Kodėl? - Nori su tavim susitikt.
Bet, jei nori, galim eiti tiesiai į butą.
- Taip. - Arba...
Arba gali užsukti sekundėlei, tik dėl manęs.
Nesmagu man tai sakyti.
Kaip kitaip tave įvilioti, nesugalvoju.
Gerai. Galiu palaukt minutę?
Taip, žinoma. Taip.
- Taip. - Gerai.
- Aš... - Ne, ne. Taip.
Prieš šešiolika metų, baisią dieną.
Jos motinos laidotuvės.
Labai dėkoju.
Mums tai svarbu.
Kas ta moteris?
Nežinau.
Negalvok nuolat apie blogiausią. Ne visada esi teisi.
Bet aš šalia.
Jūsų motina buvo gera moteris.
Bet ačiū Dievui, kad turite tėvą.
Ačiū, kad užsukote ir galbūt linkite geriausio.
- Eikš. - Užjaučiu.
Atsiprašome.
Pasiilgau tavęs.
Taip, bet nereikia man taip dažnai rašyti.
Ką tai reiškia?
Nes turiu tau atsakyti, o man pamokų daug užduoda.
Neprivalai man atsakinėti į visus laiškus.
Jaučiu, kad privalau.
Aš jaučiu, kad turime dabar apverkti mamą.
Aš neverksiu.
Atleisk.
Nieko tokio.
Man to reikia.
Gali pastovėti čia ir nieko neleisti?
Net tetos Helen.
- Taip. - Gerai.
Gerai.
Nesileisk nervinama.
Neliūdėk. Nepyk.
Neliūdėti ir nepykti.
Tuomet kas man lieka?
Būk nepažeidžiama.
Sveika.
Labas.
Gerai.
Jei tu nieko prieš,
nenorėčiau kalbėti apie senas problemas.
Gerai. Neverta knistis po senus įvykius,
kai mudu nesimatėme... kiek?
Tu irgi nežinai?
Trylika metų.
Neturėjau progos pasakyti, kad tas romanas su tavo drauge...
Štai nuo ko nori pradėti?
- Su dviem draugėm. - Tavo draugėm.
- Bet kuris vyras mano padėtyje... - Žinai, tėti?
- Galiu suprasti... - Ne.
Galiu suprast, kai po tokio ilgo laiko
nori atnaujinti ryšį ar panašiai.
Bet prašau tavęs, nereikia atsiprašinėjimų.
Edi. Sakei, kad supratai.
Pažadėjai man nebūti savimi.
Tavo teta norėjo, kad šiandien tik susitiktume,
o vėliau aš tau pasakyčiau,
kodėl turėjau su tavim susitikti.
Bet tu tam per protinga.
Ne, tu per bukas.
Gerai, pamatėte vienas kitą. Puiku.
- Taip. - Sese, prašau.
Aš esu visai kitas žmogus dabar.
- Galiu paaiškinti, kodėl? - Ne.
- Tikrai? - Edi, ne.
Ne, man įdomu. Paaiškink.
Aš sutikau ypatingą moterį.
Ne!
Ji psichologė.
- Eime. - Mokėsi Berkly. Mokslų daktarė.
Jos dėka supratau, kaip svarbu
man susitaikyti su vaikais.
- Ne. - Ela.
Negaliu paleisti Olimpijos.
Gyvenime nesu jautęs nieko panašaus jokiai kitai moteriai.
Jėzau, Edi!
Ne, aš... Tavo motina nesiskaito!
Ji visai kitoje kategorijoje!
- Jis dažo plaukus. - Manau, jie persodinti.
Jis tapo bevertis akimirksniu.
- Aš siaubingai gailiuosi. - Ateina ir...
Žinau.
Nieko nesakyk.
Pakalbėkime apie tavo problemą.
Kas nutiko?
Gerai. Teta Helen...
Prašau neskubėti manęs smerkti.
Išklausyk iki galo, gerai?
Pasistengsiu.
Aš sau pažadėjau,
kad neleisiu, jog mano darbas kenktų mano šeimai.
Net persistengei.
Atsiprašau.
Atleisk. Tęsk.
Žinant, kad mano darbas niekada nesibaigia,
ir kad kas vakarą grįždavau namo nusikalusi...
Taigi, aptikau tarnybinį butą
šalia Kapitolijaus kupolo, nenaudojamą.
Taigi, kartais per pietų pertrauką
mes su Rajanu ten susitikdavome ir...
supranti, būdavome vieni ir...
būdavome kartu.
Seksas!
Seksas kasdien?
- Ne kasdien. - Gerai. Ela.
- Ela. - Taip?
Gal tu per daug atsakomybės prisiimi?
Kam rūpi?
Vienas apsaugininkas, kurį neseniai atleido,
kažkaip įžiūrėjo kažką per uždaras duris
ir pranešė reporteriui, kuris prikibo prie manęs
ir nori tuo pasinaudoti, kad gautų ypatingą prieigą.
Širdele, tavęs negali bausti už seksą su savo vyru.
- Aš irgi taip maniau. - Negali.
Pasirodo, yra įstatymas,
apie kurį nežinojau,
dėl neteisėto valstybinio turto panaudojimo.
Ir jei tai paaiškės tuo pačiu metu, kai nutiks kitas
neišvengiamas dalykas, kurio kol kas negaliu tau pasakyt,
tai atkreips į mane visų dėmesį.
Todėl...
Liaukis, Ela.
Aš pati sau atrodau apgailėtina.
Viskas.
Aš grįšiu į kontorą,
užsičiaupsiu ir pati palaikysiu save už rankos.
Pati įsiaudrinau.
To daugiau nebus. Atleisk, teta Helen.
Buvo įdomu. Aš tave myliu.
- Ela, palauk. - Taip?
Man neramu dėl tavęs.
Viskas man gerai.
Nerimauk dėl Keisio.
Jis vėl su manim nebendrauja, man dėl jo neramu.
Pažįsti savo brolį.
Jis ir vėl ėmėsi savo „atstokite nuo manęs“.
Gerai.
Tu man žadėjai neskubėti.
Edi, jau buvau pamiršusi, ką reiškia bendrauti su tavim.
Tu viską sugadinai!
Aš labai pykstu. Išeik!
Visų pirma, dar niekad nesielgiau taip sąžiningai!
Ir...
gal tai ji sugadino.
Olimpija sako, kad Elai tikrai būtų geriau, jei ji man atleistų.
Pasakyk Olimpijai, kad jei nori, kad tau atleistų,
turi neklysti pakankamai ilgai, kad žmonės spėtų atlyžti.
Ko reikia, kad žmonės suprastų, kad aš pasikeičiau?
Kastracijos.
- To jau per daug. - Nepakankamai.
Keisai, čia vėl aš.
Labas.
Nespaudžiu, bet...
Duok žinoti, kaip tu. Ačiū.
Ponia?
Tiesiog...
Ak, tos šeimos.
Taip. Tikrai taip.
Kas?
Mano mama, žinote...
Ji... Koks tas žodis?
Lepina. Ji mane lepi...
Atleisk, negirdžiu tavęs.
Gali pakartoti?
Mano mama visad mane lepina, suprantat?
Žiauriai.
Lyg būčiau išskirtinis vaikas.
Neseniai ji atvyko manęs aplankyti.
Apsistojo motelyje su baseinu.
Aš nuvažiavau jos paimti,
o ji plūduriuoja tokiam burbuliniam fotelyje.
- Smagu. - Baseine, suprantat?
Pamačiusi mane,
ji iškart puolė vietą užleisti man. Iš įpročio.
- Negali būt. - Prisiekiu. Daug purslų buvo.
- Negali būti. - Prisiekiu. Aš myliu mamą.
Bet kaip ji klykė!
Gyvenime negirdėjau nieko juokingesnio.
- Galiu įsiv... - Lyg...
Tai iškart tapo šeimos legenda.
Puiku.
Bilas ten laukia tavęs.
Neatsiliepia į skambučius. Tiesiog sėdi ten.
Tyliai.
Gerai.
Taip, užeikite.
Labas. Kas atsitiko?
Sulaukiau atsakymo.
Patekau į kabinetą!
- Geras? - Tai...
Tučtuojau atsistatydinu, kad pasiruoščiau patvirtinimui.
Taigi, mažiausiai 14 mėn. būsi gubernatore.
Sveikinu.
Kitu būdu šių pareigų nebūtum gavusi.
Liaukis.
Neatlaikytum tų rinkiminių nesąmonių.
O be tavo politikos aš nebūčiau gavęs šito paskyrimo.
Tik pažvelk į mus abu.
Nieko nėr gražiau už du žmones, skolingus vienas kitam už viską?
Ačiū tau, Ela.
Ačiū.
Palauk. Atleisk.
Pameni savo pažadą
gauti tris papildomus balsus Mamų įstatymui?
Prisiekei. Tu, ne aš.
Tai labai svarbi Sveikos pradžios programa,
teikianti būsimoms mamoms konsultacijas
pačiu jautriausiu metu, kai ištinka depresija ir nerimas. Ir...
Bilai?
Įskaitant vizitus pas 1-3 metų vaikus į namus.
Visi tyrimai rodo, kad šis gyvenimo etapas svarbiausias...
Ir tai palengvina teismų darbą...
Ela! Paleisk tai.
Tai daugiausia mano pastangų reikalavęs projektas.
Tai iš esmės didina šansus vaikams gyventi geresnį gyvenimą.
Pasitraukdamas aš nesiplėšysiu
dėl prieštaringo įstatymo.
Ne. Tik sulaužysi savo pažadą.
Tavo žodis yra kas, Bilai?
Jėzau! Kas tau negerai?
Niekas šiame pasauly taip greit nesiima svarbių reikalų.
Šis įstatymas turėjo ir galėjo būti priimtas pernai.
- Beje... - Liaukis! Palik tai.
O Dieve.
Lai tai būna tavo pamoka naujoms pareigoms.
Kalbėk.
Tai, kaip dabar mane užsipuolei,
yra priežastis, dėl kurios kai kurie...
daugelis...
...visi čia esantys žmonės
nervinasi tave pamatę ir užsikemša ausis.
Šiose pareigose protas dar ne viskas.
Kad pasiektum rezultatų, turi priversti kvailius jaustis mažiau kvailais.
Net mūsų partijos įstatymų leidėjai bėga į kitą pusę vos tave pamatę.
Jei nieko nedarysi,
tau bus galas po mano išėjimo.
Ir tavo smegenų ląstelės, visas tavo darbas
ir visos bemiegės naktys
taps dvokiančiu sąvartynu.
Nusiimu skrybėlę, Bilai.
Buvo skaudu.
Liaukis, ne pirmas kartas.
Todėl mes taip sutariam.
Bet ar pastebėjai, jog man moralizuoji?
Gubernatoriau Bilai!
Gandas pasklido.
Gubernatoriau Bilai!
Pirmenybė naujajai gubernatorei.
Gal turi kokį patarimą?
Nevartok ambieno ilgiau nei tris naktis iš eilės.
Sveikiname. Kaip jaučiatės dėl...
Tai Elos diena.
Kaip beveik visi, aš niekada nebūsiu viešoje šviesoje,
bet aš galiu suprasti,
kodėl kai kurie, vos patekę į šviesą, nuvysta.
Ir kodėl kiti, atrodo, gimę tam spindesiui.
Gubernatoriau!
Nes jie panašūs į drugelius,
kuriems reikia karščio, kad pakiltų skrydžiui.
O štai ir ponios vyras Rajanas.
Picerijų tinklo savininkas.
Gerai. Liaukis.
Jie pamilo vienas kitą dar vidurinėje.
Taigi, prieš 17 metų...
...berniukas susipažino su teta.
Ei!
- Ei! Ne. Stok. - Kas čia dabar?
- Ne. Sustok! - Jūs išprotėjote, ponia?
Išprotėjote?
- Kas per nesąmonės... - Stok!
Gerai.
Stok!
Kodėl išsliūkinai iš mano namų?
Aš nieko nesakysiu, girdite?
Bet jūs esate labai greita!
Aš paskambinsiu tavo motinai.
Ponia.
Jūs nežinote mano vardo.
Nagi, nagi.
O Dieve.
Ela?
- Ela. - Labas rytas, teta Helen.
Jis čia miegojo?
Kas?
Ne.
Kada jis čia atėjo?
- Prieš kelias minutes. - Negirdėjau skambučio.
Nes aš mačiau jį ateinant ir įleidau.
Bet kodėl jis pabėgo?
Nežinau. Gal skubėjo kur?
Gerai.
Koks jo vardas?
O kam?
Tam, kad vardais vadiname žmones, kad atskirtume juos vienus nuo kitų.
- Skambinsi jo tėvams? - Taip.
Taip. Tada...
Atleisk, bet nesakysiu.
Tarp jūsų buvo seksas?
Atsiprašau? Gal juokauji?
Nepasakei ne.
Ką čia kalbi?
- Kaip iš viso galėjai pagalvoti? - Vis tiek nesakai ne.
Ne! Ne. Jis tik...
Nebenoriu girdėti nė vieno žodžio, jei tai netiesa.
Aš vėluoju į pamokas.
Tai eik.
Bet...
Noriu kad pagalvotum apie mūsų pokalbį šįvakar.
Ir apie tai, ar pasakysi
man tiesą apie šį berniuką.
Bet žinok,
kad tu galbūt pirmąkart gyvenime
man sumeluosi.
Širdele...
Tada tarp mūsų dings artumas.
Aš jam labai patinku.
Net keista, kad taip smarkiai.
Jam patinka, kad daug mokausi, nekritikuoja, kaip kiti.
Jam patinka mano rimtumas.
Ir jam patinka kalbėti apie dalykus, kurie man nutiks,
nuostabius dalykus, beje.
Ir...
Nežinau, jo šeima normali.
Jie turi puikų šeimos verslą,
jie kalbasi vakarais,
būna kartu, žaidžia stalo žaidimus. Ir...
Jie balsuoja, kur šeima vyks atostogų.
Aš tave myliu.
Aš irgi tave myliu.
Jis mūvėjo džonį?
Ką?
Prezervatyvą!
Nežinau, kada ji mane dabar išleis.
Ką nors sugalvosim.
Aš palauksiu.
Viskas bus gerai.
O kas bus, kai išvyksiu mokytis?
Toks gyvenimas baigsis gana greitai.
Taip jau yra.
Man geriau sekasi, kai pripažįstu tikrovę.
Tai pripažink mane.
Tokios kaip tu nesu sutikęs.
- Dieve mano. - Ne.
O tavęs laukia nuostabus gyvenimas, apie kurį net nenutuoki.
Ir jame aš visada būsiu šalia.
Rajanas buvo atkaklus.
Net po to, kai Ela išvyko studijuoti.
Jis atvykdavo pas ją kiekvieną savaitgalį.
Labas!
Argi jis ne puikus?
Ir, kaip dažnai nutinka, atkaklumas pasiteisino.
- Eiden. - Taip?
Gali paprašyt jos tetos, kad prieitų?
Trumpam. Ačiū.
Labas.
Sveiki.
Žinau, kad dėl manęs abejojote.
Sutinku šimtu procentų.
Nemanau, jog kas nors yra jos vertas.
Bet aš noriu pasakyti, kad niekas taip dėl jos nesistengs kaip aš.
Turi mano palaiminimą.
Nuoširdžiai sakau.
Ačiū jums. Nuoširdžiai sakau.
Gerai.
Keisai.
Aš tave myliu.
Gražuolė.
Tu tiki šeima,
esi tikras,
optimistiškas
ir tiki, kad gyvenimas turi būt smagus.
Ir tai įgyvendini.
Viskas aplink nerimta, išskyrus mus, mieloji.
- Dieve mano! - Gerai, ačiū.
Taip greit! 402 skambučiai.
Aštuoniasdešimt procentų – palaikantys.
O policija klausia, ar norėsi Bilo apsaugos.
- Ne. - Taip.
- Nešas puikus. Ačiū, Estel. - Taip.
Vadinasi, ne.
Kas? Kas nors ne taip?
Tai netinkama recesijos metu.
Žmonėms patinka žiūrėti, kaip kiti laimi loterijoje.
Tavo žodžiai nesusiję su mano žodžiais.
- Ir tu ne... - Ką?
Dabar, kai tapau gubernatore, tas reporteris paskelbs straipsnį.
Ela. Šokis.
Įjunk TV. Ketvirtas kanalas. Bet manau, visi rodo.
Ne, tam nėra laiko.
Yra. Ketvirtas kanalas.
Kaip...
Šiandien vidurdienį, tik pažiūrėkite.
Naujosios gubernatorės Pirmasis vyras
rodo mums, kaip reikia švęsti paaukštinimą.
Negali nesišypsoti.
- Gerai. - Taip?
Laukiame jūsų šeštą valandą.
Neišmanau šitų dalykų.
Įsijunkite.
Tam turi mane.
O tą reporterį pamiršk.
Aš jį pažįstu. Sutvarkysiu.
- Tikrai? - Taip!
Paklausk jo, kuo jis remsis,
nes kol kas jis turi tik vieno apsaugininko spėliones.
Tai ne jis, o aš.
- Ką? - Klausyk, mieloji.
Nesikankink, gerai?
Jis nugirdo paskalas dėl mūsų pietų
ir paklausė manęs.
Ką galėjau atsakyti?
Kad šnekučiavomės tame miegamajame.
Ne. Aišku? Ir tai tave sužmogina.
Sužmogina?
Neteisingas žodis.
Ne tas žodis.
Tik noriu, kad tu... Liaukis.
Mieloji, brangioji, klausyk...
Maldauju tavęs.
Pasimėgaukime.
Gerai?
Atsikvėpkime.
Čia mes.
Taip?
Mūsų naujoji gubernatorė su savo vyru šokio žingsneliu
įžengė į savo naujas pareigas.
Alio?
Dievuliau! Atrodei dieviškai.
Mane net prakaitas išmušė.
Pirmąkart iš džiaugsmo.
Gali kalbėt?
Taip, žinoma. Ar kas nutiko?
Niekam kitam negaliu to garsiai pasakyti.
Rajanas ką tik pasakė, kad tai jis
papasakojo žurnalistams apie mūsų pietų pertraukas,
ir aš nežinau, ką galvoti.
- Alio? - Aš girdžiu.
Nieko nepasakysi?
Renku žodžius, širdele.
Rajanas mano, kad vaikštau pernelyg įtempusi užpakalį,
o tai, Dievas mato, man išties būdinga.
Bėda ta, jog kai užpakalis toks įtemptas,
niekada nežinai, ar jis iš tiesų teisus.
Taip.
Turiu eiti. Pasakyk greit, ką galvoji.
Tą patį, ką ir visada.
Kad tavo vyras yra tiksinti bomba tavo gyvenime.
Na...
Tu įtariai žiūri į visus optimistus.
To klausti reikėjo ne tavęs.
Gerai.
Rajanas vis dar tas pats, kuris atsisakė mokslų
savo jaunėlio brolio naudai.
Jis tas pats, kuris praskiedė pomidorų padažą.
Žadėjai apie tai nebekalbėti.
Nėra lengva pamiršti,
- kai žmogus pasigeria... - Prieš ketverius metus.
- ...ir ima girtis,
kad jo verslas uždirbo papildomus 300 000 dol.,
nes jis pritaikė receptą
- vietos skoniui. - Nes praskiedė padažą.
Nesuprantu, kodėl kalbi apie tai dabar.
Atleisk man, širdele.
Velniop visa tai.
Galim nors minutę tuo pasimėgauti?
Ela, tau 34-eri.
Ir tu tapai gubernatore
tos valstijos, kurioje gimei ir užaugai.
Ir aš...
Ir aš tik...
Aš tik...
Galvoji apie mamą?
Taip.
Aš irgi.
Gerai...
Turiu nusiprausti ir eiti.
Turiu susitvarkyti.
Gerai. Aš tave myliu. Iki.
Aš tave irgi myliu. Eik ir būk gubernatore.
Iki.
Ar perskaitei Mamų įstatymą?
Taip, žinau, kad daug teksto.
Bet yra santrauka. Mums trūksta vos trijų balsų.
Gerai, Mege. Viso.
Ponia?
Noriu pasakyti, kad man malonu
- buvo dirbti... - Atleisk, ką sakai?
Sakau tik, kad man malonu buvo dirbti su jumis.
- Tik nesakyk, kad išeini. - Ne, jūs išeinate.
- Kur? - Jums pereis Bilo apsauga.
- Jie jus dabar saugos. - Ne, atleisk, Nešai.
Nepaleisiu vienintelio linksmo žmogaus savo aplinkoje.
Tu liksi su manim.
Ačiū, vice...
Gubernatore.
Ir tau ačiū.
Vajė.
Nenoriu, kad tai būtų paskutinė naktis mūsų bute.
Pala, ką?
Gyvenkime čia, kiek bus galima.
Ką? Kodėl?
Aš noriu, kad mes išsaugotume savo...
Kad mes liktume...
kiek įmanoma, tokie patys.
Neprivalome tučtuojau persikelti į rezidenciją.
Galime pagyventi čia.
Jau sutarta.
Žinoma.
- Gerai. - Gerai.
Tai...
Bet...
Bet aš galiu bent apžiūrėti...
gubernatorės rezidenciją, tiesa?
Taip.
Man bus smagu, mieloji.
- Supranti? - Taip.
Tai vadinama sveiku požiūriu.
Inauguracijos diena.
Paprastai tai reiškia, kad kažkieno svajonė pildosi.
Keisis Makėjus
Ačiū.
Atleiskite.
Jūs žinote faktus.
Padėtis sudėtinga.
Aš tarnausiu jums vos 14 mėnesių.
Turime skubiai priimti sunkius sprendimus.
Kiekvienas doleris, įdėtas į kokybišką ansktyvąjį ugdymą
gali atnešti iki septynių dolerių ir 30 centų...
Daug mūsų pensininkų buvo apgauti finansinių sukčių...
O mūsų vaikų iki penkerių metų amžiaus potencialas...
Mokytojų streikai neigiamai...
Jei nesukursime jiems dabar prasmingos aplinkos darželiuose.
Darželiai!
Galiausia...
- Galiausia? - ...ir svarbiausia,
kad to pasiektume, mums prireiks abiejų partijų sutarimo.
Šis žodis man labiau patinka nei kompromisas,
nes jis leidžia suderinti individualius norus ir sveiką nuovoką.
Perduokit, prašau. Greit, greit...
Mūsų įstatymų leidėjai turi...
PADĖKOK MAN!
Mūsų įstatymų leidėjams reikia gerai pamąstyti,
nes jų sprendimai turės įtakos mūsų likimui.
O tai neįmanoma,
jei jie kasdien septynias valandas iš 12-ikos
turės rinkti lėšas kampanijai ir neturės laiko
perskaityti įstatymų projektų, dėl kurių jie balsuoja!
Laiką ir pinigus, skirtus tam,
kad būtume perrinkti, turime skirti savo darbui
- visų pirma. - Greičiau, greičiau.
Antraip ateis diena,
kai mums teks pamiršti apie rinkimus
NEDĖKOK MAN IR NETARK MANO PAVARDĖS!!
Ir tiesiog perduoti pareigas tiems, kurie surenka daugiausia pinigų,
nes jie vis tiek laimės.
Ačiū, Ela!
Vyriausybė geriausiai dirba, kai piliečiai nelieka abejingi.
Nes kaip pasakyta:
„Jei nežinai, ko nori,
galbūt gausi tai, ko nori kiti.“
Tikra tiesa!
Taigi, prašau, imkimės darbo.
- Ačiū. - Mes mylim tave, Ela!
- Ką manai? - Ji nuostabi.
Eime, pasėdėsite namie. Stokit.
Pirmyn, Ela!
Ji neįtikėtina!
- Nepaminėjo tavęs. - Ne, mama.
Aš tai sutvarkysiu.
- Sveikinu. - Ačiū.
Estel. Ar Keisio nebuvo?
Palikau jam žinutę. Nerimauju dėl jo.
Nori, kad ir aš dėl jo nerimaučiau? Aš perimsiu.
Ne. Nors ačiū.
Ela, buvo sudėtinga.
- Puikiai susitvarkei. - Ačiū.
Ką tau sakė mano teta ant laiptų?
Estel?
Pažadėjau, jog nieko tau nesakysiu, kad nesijaudintum.
Dėl to jau vėlu.
Ji klausė, ar skambino Keisis...
Galima minutę, Estel?
Atleisk, tuoj.
Nerimauju dėl Keisio.
Jis suaugęs.
Gal atkreipk dėmesį į mane?
Taip.
Žinau, nepadėkojau tau.
Nepaminėjai manęs.
Bilas atsiuntė man raštelį, kad nedėkočiau jam.
Sutrikau.
Jei būčiau dėkojusi kitiems,
tai būtų nepagarba Bilui.
Aš to nenorėjau. Sureikšminau tai.
Kaip visada.
Taip.
Atleisk.
Rytoj sakysiu kalbą ir paminėsiu tave, gerai?
Sakysi ką? Sakysi...
Ką norėtum, kad pasakyčiau.
- Rimtai klausi? - Taip.
Gerai, tada pagalvosiu apie tai.
Estel, kas toliau?
Susitikimas ir padėkos rėmėjams.
- Paskubėk. - Negaliu.
- Keisis? - Taip.
Žinau. Aš viską sutvarkysiu. Daryk, ką reikia.
Ačiū.
Keisi!
Keisi! Čia Ela.
- Labas. - Labas.
Sveikas.
Visų pirma, labai smagu tave matyti.
Kaip tu?
Aš...
Atleisk, kad neskambinau.
Ne, viskas gerai.
Nenorėjai, kad imčiausi savo vyresnės sesers vaidmens?
- Taip. - Taip.
Teta Helen sakė, kad tu gubernatorė.
Taip.
Keista.
Ne.
Čia tavo butas?
Vis dar naudojiesi savo matematiniais gabumais ir patarinėji dėl lažybų?
Taip, ir man dega terminas.
Turiu... Galima...
Tai negali palaukti?
Trumpai, bet šitam darbe svarbu terminai.
Supratau.
Kaip visa kita?
Kaip gyveni? Ar tu...
Kaip su ta puikia mergina, apie kurią...
Ne. Negaliu.
Nenoriu apie tai kalbėti.
- Atleisk. Atsiprašau. - Ne.
Galiu pasiimti sodos vandens ar ko?
- Žinoma. Ten... - Ačiū.
Ar bendrauji su tėčiu?
Jis palieka man balso žinutes.
Tikrai?
Taip.
Šiandien buvo...
Duosiu paklausyt.
Keisi, susipažink su Olimpija.
Kalbėk, mieloji.
Labas, Keisi.
Ne, nestabdyk. Kuo toliau, tuo įdomiau.
Čia Olimpija.
Keistas, tačiau gal tinkamas būdas mums susipažinti.
Tikrai?
Mes su tavo tėčiu skaitome apie atleidimą.
Ir man regis, jis suprato, kad, kaip, manau, pasakė viena rašytoja:
„Savo praeitį gali taip stipriai spausti prie krūtinės,
jog negalėsi apkabinti ateities.“
Pagalvok apie šiuos žodžius.
Ir žinok, kad linkiu jūsų šeimai...
Taip.
...išgyti.
Viso.
Gerasis Dieve.
Pastarosiomis dienomis tokių pranešimų daug.
Nebeklausau jų, bet šie dalykai knisa protą, supranti?
Aš tai sutvarkysiu, gerai?
Taip, būtų nuostabu. Ačiū.
Galiu? Visą dieną nevalgiau.
Taip.
Nori?
Ne, ačiū.
Kodėl žvilgčioji į laikrodį?
Lauki ko nors?
Ne, man tiesiog terminas dega.
Ir nemėgstu apsinešti prieš šešias.
Ką?
Tiek daug laiko nesimatėme, o tu nori apsinešti?
Kam tau apsinešti, jei taip seniai bekalbėjome?
Kad palaikyčiau tau draugiją.
Neskaitei etiketės?
Citrinos ekstraktas, cukrus.
Šešios dozės.
Žodžio „kanapės“ didžiosiomis raidėmis nematei?
Neperskaitei?
O Dieve!
Ne!
2008 metais tik 13-oje valstijų,
įskaitant ir šią, buvo leista vartoti medicinines kanapes,
nors Ela karštai priešinosi jų legalizavimui.
- Aš mirsiu? - Tu mirsi.
- Rimtai. Ne, tu mirsi. - Keisi, aš nejuokauju!
Ar jie stiprūs?
- Gana stiprūs. - Man kils haliucinacijų?
Čia sativa. Maloni, mažinanti įtampą.
Man ji lengvina blogą nuojautą, kaltę,
įtampą dėl svorio ir panašiai.
Gerai. Aš nesijaudinsiu.
Turėjau mažai laiko. Tiek to.
- Taip. Gerai. - Kas?
Sausainiai – stipresni.
Strazde, vis dar esate tuo adresu?
Taip.
Atsiųsime pamainą. Negalime pažeisti viršvalandžių draudimo.
Šūdas.
Atsiprašau.
Man taip būtų pravertę papildomi pinigai. Skyrybos...
Po skyrybų likau basas.
Viskas pagal įstatymus, žmogau.
Taip.
Manau, Strazdas norėjo, kad būtent mes liktume.
Ką tu darai?
Turime gauti patvirtinimą dėl viršvalandžių.
Ji labai asmeniniame susitikime
- ir prašė netrukdyti. - Liaukis.
Aš skęstu, žmogau, girdi?
Iki viršvalandžių liko penkios minutės.
- Paskui bus 79 dol. už valandą. - Jokiu būdu.
Man liko vos šeši doleriai.
Aš tik...
Paimsiu vaikus sekmadienį.
Ir jie net nenori pas mane.
Paimu jaunėlę ant rankų, ji klykia.
Pastatau atgal, ji klykia. Niekas netinka.
Aš tik noriu vienos geros dienos.
Vienos pozityvios patirties,
kad nusivesčiau juos kažkur,
ar nupirkčiau jiems kažką.
Kad jiems liktų smagus prisiminimas,
antraip jie galvos, kad jų tėvas visiškas nulis.
Tu stengiesi pravirkti?
Ne.
Ne, kažkas darosi.
Kažkas...
Matai?
Nežinojau, kad taip bus.
Nieko tokio.
Gerai. Jums leidžiama likti.
Supratome.
Mieloji, aš čia.
Gubernatoriaus rezidencijoje.
Turėsiu personalą, automobilį, kabinetą
ir net nuosavą apsaugininką, Dievuliau.
Taip, tiesa.
Ir turėsime sraigtasparnį.
Ne. Sraigtasparnis tik itin skubioms kelionėms,
kai netinka joks kitas transportas.
Čia yra pianinas!
Rajanai, klausyk, man galva neveikia,
todėl aš čia liksiu nakvoti, gerai?
Aš padariau, ko norėjai.
Pakalbėjau su tuo vyruku. Jis to neviešins.
- Tikrai? - Taip. Bet tik jei
suteiksi jam ypatingą prieigą
Turi atsakyti jam per valandą
Ne. Jokios prieigos nebus.
Mus šantažuoja.
Labai suprantu.
Pakelkite rankas tie, kurie pamilo ne tą žmogų.
Keisai?
Ar tu kada...
Nieko, pamiršk.
Pameni, kai pirmąkart kartu apsinešėme?
Man tai buvo vienintelis kartas.
Kai mokeisi MIT?
Aš taip tavimi didžiavausi.
Ir pirmąkart supratau, kad tau agorafobija.
Tai ne agorafobija, jei lieki patalpoje sava valia.
Ir tai nėra nei fobija, nei neįveikiamas potraukis.
Nesiginčykime dabar dėl to.
Prisimenu, kaip buvo gera
nesijausti, kad turiu viską sutvarkyti.
Lyg šiukšlynas mano galvoje užsidarė,
ir galvoje liko aiškios ir gražios mintys.
Tai nepasikartojo, žinoma, bet...
Labai viliojo.
Po galais, regis, vėl kartojasi.
- Ne. Ela, prašau! - Palauk.
- Leisk man išsakyt mintis, kol galiu. - Ne, Ela, nereikia.
- Ela, ne... - Viena –
aš tavęs labai pasiilgau.
Ir manau, jog esi nuostabus.
O kas, jei tavo agora...
Tavo mažytis nerimo sutrikimėlis yra tavo puikumo dalis.
Pastaruoju metu, po teisybei,
aš pati jaučiausi skęstanti nerimo jūroj.
Bet šiuo metu aš neskęstu.
Tai jau ne.
Tik tarp mūsų...
Aš taip džiaugiuosi, kad gavau šį darbą!
Nors tai nutiko netyčia.
Ir...
Likę... asmeniniai reikalai...
Aš nežinau.
Man neramu, kad jis nemyli manęs.
Iš tikrųjų.
Kad jis tik nori...
Aš taip nemanau.
Tiesiog...
Sudėtinga, kai esi kilęs iš savo šeimos,
o jis – iš normalios, tiesa, Keisai?
Aš nusprendžiau liautis stengtis atrodyti normalus.
Ir imtis ko nors paprastesnio.
Keisai, aš tave myliu.
Galiu...
Turiu pasakyti dar vieną mažytį dalykėlį.
Jei galima.
Aš to nesu sakiusi net sau. Bet...
Aš žinau, ką konkrečiai reikia padaryti šiame darbe.
Ir, su Viešpaties pagalba, aš galiu tai padaryti.
Galiu pagerinti žmonių gyvenimus.
Dar daugiau nei mano pirmtakas.
Kuris yra puikus žmogus, ir visi jį myli.
Bet jis nemyli žmonių, visai nemyli.
Kad kautųsi su valdžia.
Aš, žinoma, negalėsiu šitaip...
„Stok, pasauli!“
„Labas, Nele, kaip vaikai? Gerai? Kuris? Berniukas ar mer...“
Neturiu tokio žavesio. Nemoku taukšti.
O partijos rykliai visai manęs nemėgsta!
Nevertina mano idėjų. Ir darbo, kurio jos reikalauja!
Jie tiesiog atstumia mano energiją, kad ir ką tai reikštų!
Bet aš tiksliai žinau, ką reikia daryti šiame naujame darbe.
Girdi? Turime pritraukti naujų verslų.
O to nepadarysi su prastos būklės keliais ir uostais.
To nepadarysi nepadidinęs, ir gerokai,
licencijų bei registracijos mokesčių, ypač komerciniams automobiliams.
Ir turi visiškai nesukti galvos dėl savo reitingų.
Nes esmė tokia:
negali būti ir populiarus ir kažką realiai padaryti!
Papasakoti apie mano mylimiausią sveikatos programą?
Dieve, ne.
Radau įstatymo projekto išnašoje Vermonte ar Nebraskoje.
Vienoje tų valstijų, dėl kurių niekas nesinervina.
„Dantų mokytojų privalumai.“
Pakartok, Keisi. Dantų mokytojai.
- Ne. - Juokingai skamba.
- Pabandyk. - Ne. Nesakysiu.
- Tikrai juokinga. Pamatysi. - Ne, nenoriu.
- Prašau. - Ne.
- Dantų mokytojai. - Nesakysiu.
- Dantų mokytojai.
- Dantų mokytojai! - Ačiū.
Nuvažiavęs į provinciją, pamatysi,
kokie nesveiki ten vaikų dantys.
Dėl to, kad jie geria daug vaisvandenių.
Dantistai ten kone išnykę, nes žmonės neturi pinigų.
Todėl jie sukūrė nemokamą programą,
kai vietos savanoriai vaikšto pas žmones į namus
ir dalina dantų pastų gamintojų burnos priežiūros rinkinius.
Kaip „Gydytojai be sienų“, tie dantistai vaikšto
gal triskart per metus ir gydo vaikams dantis.
Ne, dar nesidžiauk. Čia dar ne geriausia dalis.
Geriausia tai, jog pasak socialinių darbuotojų,
šie vaikai, anksčiau vaikščioję užsičiaupę,
nes jų dantys buvo baisūs,
dabar ėmė šypsotis.
Ir...
Atrodo, tai bent iš dalies prisideda
prie geresnių vid. mokyklos baigimo rezultatų
ir sumažėjusio elgesio problemų klasėse.
Ačiū, kad išklausei.
Dabar tu.
Keisi, tu tikrai turi dirbti,
ar tik nori išvengti pokalbio apie save?
Taip. Aš turiu dirbti. Turiu baigti laiku.
Aš privalau. Žinau, kad tau sudėtingas metas.
Bet, žinai... Tai.
Čia 2 100 žmonių moka man po 1 000 dol. per metus
ir jie laukia medžiagos.
Ir tai pirmas kartas, kai vėluoju.
Pirmas kartas. Tu atėjai čia, skeryčiojiesi,
žliumbi. Aš su tuo dabar negaliu tvarkytis.
Aš turiu tilpti į terminus.
Uždirbti du milijonus per metus?
Maždaug, taip.
Jau beveik baigiau, gerai?
Ir man nėra jokios agorafobijos.
Aš neinu į lauką savo noru. Toks sprendimas, girdi?
Jei man būtų agorafobija, negalėčiau šito daryti.
Žiūrėk.
- Paliksiu dabar šias duris. - Keisi?
- Išimsiu iš vyrių. - Nebūtina to daryti!
- Aš supratau. - Sprendimas, matai?
- Sprendimas. - Gerai.
- Ir bendrauti aš moku. - Gerai.
Sveikas, žmogau, kaip laikaisi? Sveikas atvykęs į mūsų rajoną.
Sveikas, brolau. Malonu.
Žinai, ką patarsiu? Paimk „Detroit Lions“.
Su taškais. Tavo lažybų tarpininkas verks.
Verks.
Aš negaliu rodyti savo veido, kol absoliučiai neišsiblaivysiu.
Galiu pas tave pernakvoti?
Žinoma.
Ačiū.
Palauk.
Ar aiškiai pasakiau, kad labai džiaugiuosi tave matydama?
Taip.
Nesigilinkime į smulkmenas.
Gerai.
Gerai. Tai kiek čia mums sutiksės?
Dievuliau.
Dvigubai.
Taigi...
Sutinki, kad ji atsiprašė, jog pamiršo tave paminėti savo kalboje
ir kad paminės tave kitoje.
Kai tik ištekėjau, aš iškart
padariau tavo tėvą pilnateisiu partneriu,
kad jis ant manęs nepyktų,
- kad jis... - Nežinau, ką dar ji gali padaryti.
Ji gali daryti ką tik nori.
Suteikti tau bet kokias pareigas.
Personalo vadovo.
Automobilių skyriaus vadovo.
Bet ką.
Vietoj tiesiog vyro, apie kurį...
užsimenama.
Taip, dabar supranti.
Tavo motina protinga.
Dabar turi pasakyti, ką reikia, kad gautum tai, ko nori
arba likti tuščiomis.
Aiškiai, stipriai, vyriškai.
Ar nori būti toks, kaip tavo tėvas?
Nieko, brangusis.
Aš užmotyvuotas.
Ačiū, mama.
Myliu tave.
Ačiū.
Labas, Estel.
Gali sujungt mane su Džen iš teisės?
Tuoj, palauk.
Labas rytas, ponia.
Labas rytas, Džen. Ar sužinojote ką?
Taip, sužinojome.
Tai vyriausybinė nuosavybė ir todėl
- deja prieštarauja... - Taigi, tai kelia abejonių?
- Taip, ponia. - Gerai.
Estel, girdi?
- Taip. - Turiu kai kam užkirst kelią.
Galime sukviesti spaudos konferenciją, kai tik atvažiuosiu?
Jūsų nepaleido?
- Sveiki. - Labas rytas.
Sakėte, kad užtruksite, tad manėme, jog norite, kad liktume.
Gal čia kažkoks nesusipratimas?
Atsiprašau, koks nesusipratimas?
Išeidama pasakėte „Iki pasimatymo“,
todėl pamanėme, kad norėjote...
Gal tai mūsų klaida.
Manėme, jog tikėjotės, kad mes...
Kad aš norėjau pažeisti taupymo reikalavimus
ir apmokėti jums nereikalingus viršvalandžius, kai karpomas biudžetas?
Ne.
- Ne? - Ne.
Žmonės gyvena automobiliuose.
O jūs sėdėjote šiame jų sąskaita.
Mes klydom.
Aš vyresnysis, tai buvo mano atsakomybė, gubernatore.
Nemanyk, kad tavo prisipažinimas čia kažką reiškia.
Po velnių, Nešai.
- Ką ji... - Ji teisi.
Dariau tai dėl vaikų.
Tam, kad būtum su vaikais, nereikia pinigų.
Yra muziejai, bibliotekos,
parkai, žaidimų aikštelės.
Slėpynės.
Kamuoliai, dėl Dievo meilės!
Taip.
Ačiū.
Puikūs patarimai.
Ačiū. Padėjai.
Meti kamuolį, o kai vaikas pagauna, sakai „šaunuolis“.
Taip.
Kryžiukai, nuliukai.
Eisiu tiesiai prie reikalo.
Šiuo metu gali būti paviešinta
tam tikra informacija apie mano asmeninį gyvenimą.
Noriu prabilti pirma, kad vėliau neatrodyčiau
besiginanti ar besiteisinanti.
Pastaraisiais metais, stengdamasi išsaugoti santuoką
ir, jei pasisektų, pagausinti šeimą,
nepaisydama 17 val. darbo dienos,
pietų metą su savo vyru leisdavau
valstybiniame kabinete-bute, tiesiogiai man nepaskirtame.
Ten laiką leidome kaip sutuoktiniai.
Sužinojau, kad viena įstatymo interpretacija
gali laikyti valstybės patalpų naudojimą
asmeniniams tikslams pažeidimu.
Nors kiti su tuo nesutiktų.
Nepaisydama to, nurodžiau valstybės auditorei
įvertinti mano užimto laiko vertę.
Aš sumokėsiu nurodytą sumą.
Tikiuosi netrukus pateikti įstatymų leidėjams
ir visuomenei klausimų, vertesnių mūsų dėmesio ir laiko.
Dėkoju.
Apie ką kalbėjote, sakydama, jog „laiką leidote kaip sutuoktiniai“?
Ela, pažiūrėk.
- O Dieve. Keisis. - Daryk, ką privalai.
Manau, man reikia su tavim pakalbėti...
Iš kelio.
Kur ji?
Ji sakė, kad kurį laiką nebus pasiekiama, bet teirausis.
Gerai.
Gali jai pasakyti, kad turiu ją pamatyt,
kai tik ji įsijungs sušiktą telefoną?
Galiu sužinot, kokiu reikalu?
Taip. Kaip ji viską sugadino!
Gerai! Taip ir pasakysiu!
Kai problemos puola iš visų pusių –
darbas, santuoka, brolis su problemomis,
tampa sunku suprasti, nuo ko iš viso pradėti?
Keisai, mielasis, tu verki?
- Ką? Ne! Išprotėjai? - Atleisk.
Manei, apsiverksiu pasakodamas tau apie Siuzan?
- Gerai. - Kas aš tau?
Praėjo daug laiko. Atleisk. Tu dėl Siuzan neverksi.
Tiesiog kaupk toliau šiukšles ir kentėk nuo to,
kas nėra agorafobija,
bet kiek laiko sėdi namie?
Trylika mėnesių.
- Ką? - Nieko.
Gerai, susigadinau gyvenimą
per anksti ėmęs spausti Siuzan dėl mūsų santykių.
Ir apie tai galvoju labai daug kartų per dieną.
Tai kaip klaida, po kurios negali atsitiesti.
Ką reiškia „spausdamas“? Piršaisi?
Ne.
Bet tai, jaučiu, būtų tinkama.
- Gerai. Tai ką padarei? - Ką aš padariau?
Taip.
- Pažodžiui papasakoti? - Ne.
- Tik esmę? - Taip.
Gerai.
Sakiau, kad tikiu, jog svarbu viską daryti laiku.
Ir vienas sprendimas, dėl kurio visada bijau suklysti,
yra kai pasakai:
„Aš noriu liautis ieškojęs ir priimti faktą, kad radau žmogų,
su kuriuo mano gyvenimas bus prasmingas.“
Taigi, beveik pažodžiui.
Tada pasakiau, gal per garsiai, kad man tas žmogus yra ji.
Ir paklausiau, ar ji irgi taip pat jaučiasi.
Ir gal irgi nori liautis ieškoti ir likti su manim.
O ji atsakė, kad pasijuto... keistai.
Tada ji kelis sykius pakartojo žodį „keistai“ ir...
viskas.
Ar ji sakė, kad tu keistas?
Ne. Geras klausimas. Ji sakė „tai“ buvo keista.
Ką? Sakai, yra vilties?
- Ir tai vyko daugiau prieš metus. - Taip.
Kas nutiko, kai skambinai vėliau?
Aš neskambinau.
O ji tau neskambino?
- Nesuprantu. - Aš pasikeičiau numerį.
Nes nenorėjau žinoti, kad ji man neskambina.
Ji iškart neskambino, tad viskas buvo aišku.
- Manai, turiu jai paskambinti? - Taip!
- Ir ką pasakyt? - Klausk, kaip ji.
- Tu galvojai apie ją. - Taip? Gerai.
- Kad norėjai ją pamatyti. - Gerai.
Tu...
- Žinai. - Kas?
Nenoriu to sakyti, nes žinau, kaip tada atrodau,
bet tiesa ta...
ji gyvena šalia Trento parko.
Šis atstumas man bus sudėtingas dėl mano problemų.
- Ir... Žinai? - Gerai.
Bet žinai, ką?
Sakei, kad bus sunku, bet vis tiek tai padarei.
- Taip. - Keisai, esi labai atsakingas darbuotojas.
Ir tai dabar yra tavo darbas.
Gerai.
Paskambink jai. Skambink ir man, jeigu ką.
Gerai.
Žinai, aš beveik nesigailiu, kad paskambinau tau.
Priimsiu tai.
Labas, Estel. Kas naujo?
Vienas žinių kanalas sugalvojo tau pravardę,
kurią pasigavo kiti.
- Nori žinoti kokią? - Taip.
„Ponia Vidudienė“.
Tikėkimės, ji neprilips.
Bet palaikymas tau padidėjo dviem procentais.
Tuomet išnaudokime tai, kol galime.
Sukviesk visą personalą, važiuoju.
Posėdis bus ilgas, jokių telefonų.
- Gerai. Gerai. - Iki.
- Ei, luktelėk.
- Kaip pati laikaisi, Estel? - Juokauji?
Aš ant bangos!
Gyvenime nebuvo geriau!
Nors norėčiau turėt purškalą nuo lobistų.
Kurie, beje, užvertė mane dovanomis iki dešimt dolerių.
Jei prireiks magnetuko ant šaldytuvo ar rožės, kreipkis.
Ela, tai smagu.
Taip, aš irgi jaučiu tą patį.
Nors abejoju, ar tiktų žodis „smagu“.
- Ela, tai smagu. Smagu. - Gerai. Puiku.
Ponia Vidudienė atsijungia.
Gerai, iki.
Palauk!
Gali sujungt mane su tėvu?
Gerai, Ela. Sėkmės.
Labas, čia Ela.
Sakiau, kad susitiksiu su tavim. Galiu dabar?
Puiku. Koks adresas?
Puiku, kad atėjai. Užeik.
Gubernatorė?
Paruošiau tau...
Klausyk, Keisis kojos nekelia iš savo buto,
o tie skambučiai jam kelia įtampą.
Todėl liaukis.
Šito ir atėjau pasakyti.
Man reikia, kad jūs abu padarytumėte vieną dalyką dėl manęs.
Olimpija mane paliks,
jei nesusitaikysiu su savo vaikais.
Ji sako, turiu prisiimti atsakomybę už visas savo...
piktadarystes.
Kurias surašiau į sąrašą.
Kad galėčiau už jas jūsų atsiprašyti.
Palauk.
Čia mano prisipažinimai.
Taigi...
Kaip puiku, kad mes tai darom.
„Norėčiau pripažinti šiuos praeities veiksmus,
dėl kurių gailiuosi ir jaučiu gėdą.
Aš... santuokoje, aš...
buvau neištikimas.
Aš...“
Nepateisintos išlaidos.
Ne tas atsiprašymas.
„Aštuonmetį Keisį išsiunčiau į karo mokyklą,
nes norėjau atsikratyti atsakomybės.
Vengiau Elos...“ Tavęs...
„Beveik visada, nes, jei atvirai, aš tavęs bijojau.“
Vis dar bijau.
„Retai rodžiau tau meilę,
- nors aš...“ - Patikėk,
sąrašas jau nepadės.
Nori taikytis? Atstok nuo Keisio.
O kaip man pataisyti mudviejų santykius?
- Pataisyti? - Liaukis! Pradėti taisyti, gerai?
Paliksi Keisį ramybėje?
Taip?
- Taip. - Taip?
- Taip! - Puiku!
O kalbant apie tave,
jei kas nors mudviems trukdo bendrauti,
pasakyk man, prašau.
Yra kai kas...
Tai vis dar neduoda man ramybės.
Ar buvai neištikimas mamai pabaigoje?
Ne... visai.
Ką tokio pasakiau? Pasakiau ne visai.
TRENTO PARKAS
Pirma turiu paskambinti.
Labas, Siuzan, čia Keisis.
Pameni, Keisis Makėjus?
Taip, šimtas metų.
Ar ištekėjai?
Ne. Aš irgi nevedžiau.
Galiu užsukti?
O kada grįši?
Tuomet ateisiu po poros valandų.
Neblogai funkcionuoju.
VILTIES G.
Verum est difficile.
Tas kilimas teisus.
Tiesa sunki, bet kartais ją būtina pripažinti.
Turiu pakalbėti su tavim.
Gerai.
Puiku. Ačiū visiems.
Gubernatore Ela, jūsų pirmasis personalo posėdis prasideda.
Ačiū, Estel.
Kas yra?
Sukvietei spaudos konferenciją.
Dėl mūsų bendro gyvenimo.
Nepasitarusi su manim.
Taip.
Aš... Taip. Aš...
Tiesiog buvo akivaizdu, jog reikėjo skubiai kažko imtis.
Bet tu teisus. Turėjau pirma pasitarti su tavim.
Sutinku. Gerai?
Iš to, ką sakei, atrodo, jog esu tas,
kuris nieko neveikia, tik susitikinėja su žmona,
kuri irgi neturi ką veikti per pietų pertrauką.
- Mes jį girdime. - Prisiekiu...
Taip. Aišku.
Ne tai sakiau.
Tau reikėjo pasitart su manim.
Tada šito mėšlo buvo galima išvengti.
Pakalbėkime namie.
Gerai? Čia tam ne vieta.
Tik ne sosto salėj!
- Čia tam ne vieta. - Tik ne tai!
Ar turi galutinį tikslą?
Sieki rezultato?
Nes tuomet, prisiekiu, taip nieko nepasieksi. Girdi?
Dėl Dievo meilės, liaukis, pakalbėsim vėliau.
Ne! Gerai?
Ela?
Tai tavo vienos atsakomybė, supranti?
Jei būtum man patikėjusi...
Ką būtum padaręs?
Ne, nekeisk temos.
- O kokia tema? - Tema?
- Tema – tu sušikai reikalą. - Nekalbėk su manim taip.
Nori žinot, kokia tema?
Tema – ši santuoka man nebetinka.
Tu kažką padarei.
Taip? Ir sunerimai dėl to?
Ne. Tu sunerimai dėl to, ką padariau.
Aš sumokėjau tam tipui, kad jis neviešintų tos istorijos.
Ir tai nebuvo kyšis, beje. Kalbėjau su advokatu.
Nėra draudžiama sumokėti žmogui,
- kad jis nerašytų straipsnio. - Įdėjai pinigus į voką
- ir padavei jam? - Ne, ne pinigus. Jis norėjo čekio.
- Išrašei jam čekį? - Taip.
Ir nepaklausei, kam jam čekis?
Juk tai 7 500 dolerių, Ela.
Žmonės nenori nešiotis kišenėse tiek pinigų.
Kam dar?
Įkalčiui, Rajanai!
Gerai. Pakalbėkim apie mus.
Taip. Santuoka tau nebetinka.
Ne, o galėtų.
Pameni, žadėjai,
kad paminėsi mane kitoje savo kalboje?
- Taip. - Taip?
Tai gali padėti.
Tai pataisytų mūsų santuoką.
Tai...
Tada mums puikiai sektųsi.
Kas...
„Mano vyras bus šalia
ir panaudos savo patirtį
tarnaudamas visuotinės gerovės naudai.“
Pats parašei?
Taip.
- Tariausi su šeima, bet pats. - Gerai.
„Jis tarnaus valstijos, kurią abu mylime, labui.
Mūsų tvirtos šeimos vertybės taps vyriausybės vertybėmis.
Su džiaugsmu sakau jums, kad už vieno kainą gausite du.“
Skamba taip, lyg mes kartu valdytume.
Gali manim pasinaudoti, Ela.
Nes aš patinku žmonėms. Taip.
O pamatę tave, jei atvirai...
Nedrįsk.
Aš nejuokauju, girdi? Jei negausiu šito...
Jei negausiu pareigų,
- vadovaujančių pareigų... - Rajanai.
...tada kokia mano prasmė?
- Kokia prasmė? - Be pareigų, kas aš tau?
Vyras?
To ant parkavimosi vietos neužrašysi.
Dieve mano.
- Ela. - Leisk mane į posėdį.
- Pakalbėsim vėliau. - Ne.
Man nereik santuokos, jei negausiu pareigų.
Aš nejuokauju. Aš negaliu.
Mano mama sakė, kad tų pietų pertraukų tau reikėjo,
kad aš nelakstyčiau pas kitas, kaip tavo tėvas.
Aš nesu tavo tėvas.
Tiesa?
Kai nesu patenkintas, neinu pas kitas, Ela.
Aš išeinu.
Kaip dabar.
Puiku!
Jei nepersigalvosi dabar,
aš kreipsiuosi į visuomenę,
Ir bus
„jie linki gero vienas kitam“ ar panašiai.
Bus skyrybos. Bjaurios.
Lyg viso kito nebūtų gana.
Tai sugandins tau bet kokius šansus, Ela. Rimtai.
Kodėl taip elgiesi?
Nes maniau, kad tu nedarytum man dabar nieko panašaus,
jei nors kiek mylėtum.
Gubernatore. Telefonas.
Taip.
Ko nėr sąraše, neleisk.
Taip, ponia.
Prašau neploti!
Atleiskite. Atsiprašau. Aš tuoj.
Žinoma.
Ne.
Gerai.
Tiesiog pradėkime, gerai?
Sveiki.
Labai džiugu jus visus matyti. Tikrai.
Čionai.
Sekundėlę!
Labas.
Derėjo man atnešti kažką.
Gėlių ar kaspinu perrištą mašinytę.
Ką?
Atleisk.
Pamaniau, jei tai pasakysiu laiptinėje
kaip pokštą, tai tu nusijuoksi...
Nesupratau, kad juokavai.
Ne, tai juokinga. Aš juokiausi.
- Atleisk. - Ne, aišku.
- Taip. - Taip.
Smagu tave matyti.
Ačiū.
- Atrodai... - Koks? Liesesnis?
Taip.
Bet ketinau sakyti, kad atrodai...
Įsitempęs?
Ne.
Gal. Nežinau.
Atleisk,
neleidžiu tau užbaigt sakinio...
Neleidi. Bet nieko tokio.
Nes mes dar ant slenksčio...
- Atleisk. - Ne, viskas gerai.
- Nori užeiti? - Taip.
Prašom.
Aš buvau...
- Kas? Keisai. - Rimtai nori žinoti?
Taip.
Gerai. Kai čia buvau paskutinįkart,
blogai padariau pasakęs tau tai, kas tau
pasirodė, visai pagrįstai, per daug.
Pameni? Nenoriu įsiterpt į tavo mintis.
Gal galim sulėtinti tempą?
Lėčiau. Gerai.
Gerai.
Už poros kvartalų žinau gerą restoraną.
Manau, tau patiks ir maistas.
Taigi, eime. Tau patiks.
Vis tiek aš nepamenu, kas tiksliai tada nutiko. Taigi...
Tikrai?
Neprisimeni?
Gal padėtų, jei pakartočiau pagrindines
- mūsų paskutinio pokalbio dalis? - Ne!
Ne, nepadėtų.
Tikėjausi, kad šiandien mes labiau
„Labas, kaip gyveni?“
„Normaliai. Gyvenau tiesiog normaliai.“
„Vajė, aš irgi.“
Aš taip nesugebėsiu, Siuzan.
Daug galvojau, ką noriu pasakyti apie paskutinį pokalbį.
O aš negaliu staiga imti ir pratęsti prieš metus įvykusio pokalbio.
- Gerai. - Puiku.
- Gerai. - Taip.
Gerai.
Klausyk, aš pasiimsiu lietpaltį, o tau patiks tas restoranas, gerai?
Ir šiaip negali taip elgtis.
Tu pats pakeitei telefono numerį.
Tu tai padarei!
Taip, nes nenorėjau nuolat žinoti, kad tu man neskambini.
Jei žinai, kad pakeičiau numerį, vadinasi, tu skambinai.
Taip, genijau.
Ką ketinai sakyti paskambinusi?
Ką ketinai sakyti?
Kad man buvo neramu. Tuomet.
Galim liautis?
Gerai...
Manau, tada atsitraukėme laiku.
Visa tai keista, aš išsekusi,
o tu vis dar...
...trenktas.
Taigi, taip.
Manau, supratau, ką nori pasakyti!
Tu prašei laiko, kad apsiprastum,
o aš jo negalėjau tau duoti.
Taip.
Ir vis dar negaliu, Siuzan.
Vis dar negaliu.
Gerai.
Bet, bet...
Yra „bet“, girdi?
Manau, pametei vos prasidėjusio pokalbio giją.
Kalbėjome, kaip paskutinįkart čia būdamas
labai sudėtingai uždaviau tau klausimą.
Žinai, nebenoriu vėl apie tą patį.
Labai tikiu, jog jei paklausiu paprasčiau,
tai padėtų suprast praeitį, ir mes nueitume
pavalgyti ir...
Galėtume papramogauti.
Gali čia ateiti?
Prašau.
Aš ketinau...
Gal prisėsk...
Aš...
Gal vietoj kalbų apie tai
aš tiesiog...
Tiesiog padaryčiau tai.
Gerai.
Aš norėjau paklausti tada ir...
ir dabar...
Siuzan, ar būtum mano mergina?
Keisai...
Taip?
Aš beveik pavydžiu tau, kad tu ne...
Ne.
Klausyk.
Praėjo daug laiko.
Ir mes turėjome kitų patirčių su kitais žmonėmis.
Arba ne.
Tai tik prielaida, galbūt.
Noriu pasakyt...
Jei tada būtum paklausęs taip, kaip dabar,
ar būtų kas kitaip?
Aš nežinau. Galbūt.
Tavo atsakymas labai sudėtingas, Siuzan.
Tiesiog...
Tiesiog pasakyk man.
Taip. Paprasčiau yra geriau.
Taip.
Manau, būsiu tavo mergina.
Gerai.
Būsiu atvira. Pati ne ką mažiau nustebau nei tu.
Bet yra kaip yra, todėl gal eime pavalgyt?
- Žinoma. - Puiku. Labai tau ačiū.
Gerai.
Aš užsidegęs.
Gerai, taip. Tai...
- Bus gerai, taip. - Taip.
Prašome laikytis tvarkos.
Palaukite. Lėčiau.
Nusiraminkite!
Rajanai, ką pridurtumėte prie savo žodžių per spaudos konferenciją?
Mano žmona sugalvojo sumokėti tam žurnalistui.
Ir tai ji nusprendė nutraukti mūsų santuoką.
- Ar jūs aptarėte... - Daugiau neturiu ką pridurti.
Ačiū, Rajanai.
GUBERNATORĖ 227 Praleisti skambučiai
Kas padeda vietos bendruomenių švietimo taryboms?
Kas iš mūsų pusės yra jų pusėje?
Turiu parodyti tau dokumentą
apie Oregono vidurinio išsilavinimo sistemą,
kuri išties nuostabi. Ji...
Vargeli!
Praradau laiko nuovoką.
Manau, kad gerai padirbėjome.
Bet...
Noriu pasakyti, kad aš...
Aš užsidegusi!
Tikiuosi, ir jūs. Jei ne, tai...
Mano darbas yra jus uždegti.
Atgal!
Prašau, pasitraukite. Tai įsakymas!
Atgal.
Gubernatore!
Mes padėsim.
- Atgal! Tai įsakymas! Atgal! - Atgal!
Jos vyro teigimu, gubernatorė sumokėjo 7 500 dol.
už, cituoju:
„viešųjų ryšių konsultaciją“.
Valstijos senatorius Tomas Lorensas svarsto
papeikimo gubernatorei rezoliuciją.
Palauk!
Gubernatorė atrodė bejėgė,
kai ją išvedė iš pas...
Prakeikta spauda.
Negirdžiu tavęs.
Ne...
Man įgriso negirdėti.
Tik būkite atsargi, prašau.
Diržą. Diržą.
Prašyčiau diržą. Diržą.
Ką sakei?
Sakiau prakeikta spauda.
Lengva kaltinti reporterius.
Jie dorojasi su tomis pačiomis problemomis, kaip ir visi kiti.
Atlyginimų mažinimas,
per didelis darbo krūvis,
orumo praradimas,
prasmės praradimas.
Kas žino?
Gal mes tik žiurkėnai tame pačiame rate.
Nerimaujantys, ar mus nupirkęs vaikas
nepraras susidomėjimo.
Tai... sunkus išbandymas.
Strazdas.
Čia Megė. Duok jai telefoną!
Ponia, daugumos lyderė nori kalbėti su jumis.
Žinau, kaip apgailėtinai tai skamba,
bet negaliu.
Ji negali prieiti prie telefono dabar.
Jūs važiuojate vienoje mašinoje, pareigūne.
- Ir jums gresia rimti nemalonumai. - Taip, ponia. Pasakysiu, kad skambinote.
Ačiū. Viso gero.
Gubernatore, vežu jus į ligoninę.
Ne.
Į ką tai gali išsilieti.
Ponia, aš dirbau paramediku,
o jūsų simptomai rodo galimą sutrenkimą.
Man reikia vietos pamąstyti.
Ir viskas.
Prašau.
Gali tai padaryt?
- Šlykštu. - Pasiruošusi?
Ačiū!
Žinoma.
Tu tai padarei mano liepiamas.
Nesijaudink.
Gerai?
- Labas. - Ačiū Dievui.
- Labas. Užeik. - Gerai.
Išdžiovinkime tave...
- Labas. - ...ir į dušą.
Spintoj rasi mano drabužių,
kai buvau kito svorio.
Sriubos? Tau reikia sriubos.
Ar viskas gerai?
- Gerai. - Gerai.
Man viskas gerai.
Įrodyk.
Pasakyk ką nors dar, išskyrus „man viskas gerai“.
Jaučiuosi keistai.
Vis prisimenu skaičiusi...
apie sniego lavinos auką.
Tą moterį kone gyvą palaidojo sniegas.
Ir...
Apie ką aš čia?
- Sniego lavinos auką. - Taip.
Ji galėjo pajudinti tik du pirštus.
Ir ilgas valandas kasė jais duobelę aplink burną,
nes turėjo girdėti save klykiant.
Tau praverstų paklykti, Ela.
Taip. Nagi.
Klyk.
- Ne. - Nagi.
Nagi. Paklyk.
Gerai.
Pirmyn!
Gerai!
Ne. Paskui galiu nesustoti.
Gaila, nes ketinau prisijungti.
- Sveiki. Ela čia? - Ne.
- Labas, Bilai. - Štai ir ji.
Labas.
Čia siaubinga slėptuvė.
Aš Helen Makėj. Atsiprašau už savo kalbą ir veiksmus.
Gerai.
Su manimi atėjo visa vadovybė. Mes žiauriai neturime laiko.
Kiek ten žmonių?
Ką?
Penkiolika, dvidešimt, trisdešimt?
- Koks skirtumas? - Nes galime susirinkti visi mano bare.
Ant kampo. „Pas Helen“.
Gerai. Neplekšnokite.
Eime!
Jie tik to ir telaukė.
Kad kuo greičiau atsikratytų Ela,
kuri jiems primindavo, kad jų nuolatinės abejonės savimi
gali pasirodyti esant tiesa.
Kodėl jų tiek daug?
Brangus Dieve.
- Prašom čia, žmonės. - Čionai.
Mus spaudžia laikas po to, kai tavo vyras nusprendė...
pasirodyti.
Ką jis padarė?
Viešai paskelbė, kad jūs skiriatės.
Ir pasakė priežastį.
Ir kokia gi ta priežastis?
Gal galim pakalbėti su Ela?
Ne. Ir kokia gi ta priežastis?
Ir kokia gi ta priežastis?
Jis sakė, kad norėjo išsaugoti santuoką,
bet tu norėjai ją nutraukti.
Nors pripažinai jam, kad be jo savo darbe neapsieitum.
Ir dar sakė, kad sutikai sumokėti 7 500 dol.
už kažkokią viešųjų ryšių konsultaciją.
Na ir šūdinos širdies krušena!
Atsiprašau, aš niekada to nesu sakiusi ir nesakysiu.
Taigi...
Vadinasi, aš nesugebu susitvarkyti namuose,
- tai kaip aš valdysiu? - Valdysi.
Būtent tai rodo greitosios apklausos.
Aptark tai su daugumos lydere.
- Mege! - Taip!
Gerai.
- Labas, Ela. - Labas, Mege.
Padarom viską greit.
Norime, kad nedelsiant atsistatydintum.
Antraip pasmerksime tave dėl bendro nekompetetingumo,
tada likusius 14 mėn. kadencijos būsi tik nominalia vadove.
Išties žiauroka.
Bet žinau, kad nori, jog kalbėčiau tiesiai.
Ir labai, labai atsiprašau, bet reikia, kad nuspręstum per šį žinių ciklą.
Dabar pat, po teisybei.
Bilai?
Galim trumpam išeiti į lauką vieni du?
Minutėlę.
Atmink savo pažadą, Bilai.
- Kokį pažadą? - Nesuprantu, apie ką ji.
Ei!
Padėk jai arba eik velniop.
Geras patarimas.
Turime išspręsti tai kuo greičiau.
Negaliu dabar pasitikėti savo smegenimis.
Aš suprantu.
Bedarbystė ar nepajėgumas. Sunkus pasirinkimas.
Jei tai padės, nė viena pusė neturi privalumų.
Yra tigras arba tigras.
Bet kuriuo atveju gubernatorės titulas tau liks amžiams.
Nėra blogai.
Ar aš iš esmės klystu? Dėl mūsų?
Kuria prasme?
Ar esi mano draugas, Bilai?
Na...
Šiomis aplinkybėmis tai itin sudėtingas klausimas.
Gerai.
Taip, aš tavo draugas. Aš esu tavo draugas.
Labas, drauge.
Bet aš ne visagalis.
Šioje situacijoje turiu tik vieną kelią.
Taip.
Aš jiems pažadėjau nesikišti.
Bet tai nereiškia, kad negaliu garsiai pagalvoti apie kokį patarimą.
Tai, ką jie nori, kad padarytum, Ela, yra tai, ką privalai padaryti.
Lipk iš šios košės, antraip jie su džiaugsmu ją pakartins.
Kodėl su džiaugsmu?
Nes jiems tu padarei blogiausia, ką buvo įmanoma padaryti.
Pabaksnojai į jų netobulumus.
Sakau tau, Ela, jie pavers šiuos 14 mėnesių pragaru.
Pragaru. Jie keršys.
Taigi, jei nejauti malonumo nuo pažeminimų...
- Nejaučiu malonumo nuo pažeminimų. - Tuomet atsistatydink.
- Ne. Bilai, aš negaliu to padaryti. - Kodėl?
Man patinka mano darbas.
Jie tau neleis jo dirbti.
Jie kontroliuos kiekvieną tavo judesį.
Gerai. Man pakaks.
Turiu eiti.
Jei...
Jei kas klaus, ką mes čia darėme...
Savaime suprantama. Skubėk.
Ačiū. Viso gero.
Ela?
Manau, galiu pasiūlyti tau protingą mintį pasvarstymui.
Kai tiek daug žmonių supuola ir verčia tave kažką daryti,
tavo rankose geresnės kortos, nei manai.
Išnaudok tai.
Gražu.
Aš nenuvyliau tavęs iki galo.
Sėkmės, Ela.
Aš lieku.
- Juokauji? - Ką?
Ne!
Gali nors trumpam nebūti kilnia pakelės geradare ir pabūti politike.
Pakalbėkim. Gal prieisime kompromisą.
Atleisk, konsensusą.
Žinoma.
Pradžiai nestovėk čia taip prieš mane.
Čia nieko nėr asmeniško. Aš dirbu savo darbą.
O atrodo, kad asmeniška, Mege.
Kalbėk.
Jei negausiu, ko noriu,
ne tik liksiu pareigose,
bet eisiu į rinkimus kaip nepriklausoma kandidatė prieš jūsų žmogų.
Taip, aš pralaimėsiu, bet žinai, kiek balsų gausiu?
Aš turiu šiek tiek palaikymo.
Ponia Vidudienė turi gerbėjų, tiesa?
Net jei surinksiu vos 11 proc., partija nelaimės.
Tu tai žinai.
Arba?
Arba...
Atsistatydinsiu.
Jei?
Taip. Šaunuolė.
Jei...
Elos gubernatorystę bus galima vertinti dvejopai.
Kaip gėdą,
pažymėtą kvailo asmeninio skandalo...
arba, kaip aš matau, ir tai man patinka,
kad vos per tris dienas pareigose...
Turiu gerą jausmą dėl šito.
...ji paliko ypatingai ryškų pėdsaką teisinėje sistemoje.
Dantukų temai,
bijau, nebeliko biudžeto...
Kad nieko ir nereikia.
Viską finansuoja Dantistų asociacija.
Jiems tereiktų viešo pritarimo motyvacijai.
Pritarimo bus.
Ačiū, Mege.
Ela...
Praradau savo bilietą į laimingą gyvenimą.
Ne dabar.
Ne, Ela.
Gali skirti minutę?
Tą pačią, kuri mūsų seniai laukė.
Minutę, kurios reikia tau.
Gali man atleisti?
Ne visai.
Suprantu, atleidimas yra geras dalykas,
bet kartais neatleidimas
gali irgi išlaisvinti, tiesa?
Tik paklausiau.
Aš tiesiog netveriu pykčiu ant Rajano.
Gyvenime nebuvau taip supykusi,
kad, atrodo, neištversiu.
Tu neįsivaizduoji, koks tai jausmas.
Turiu kažką daryti.
Klysti.
Aš įsivaizduoju, koks tai jausmas.
Aš...
Tu...
Jis žiauriai griaužia.
Turbūt, labai nervina.
Teisingai!
Štai ko sulauki, kai neišsiklyki.
Klausyk, Ela. Turiu kai ką...
Darykime tai kiekvieną popietę.
Taip, būtų gerai.
Neapsakomas jausmas.
Aš...
- Ela. - Taip?
Aš...
Kurį laiką šito vengiau. Turiu kai ką pripažinti.
Ką...
Mano bėda ta,
jog negaliu nereaguoti į tai, ką padarė Rajanas.
Suprantu, kad tu savaip tvarkaisi
su jo niekšiškumu.
Ir?
Aš kai ką padariau.
Gerai...
Ela, aš kai ką pradėjau.
Bet nerimauju,
kad pirma nepasitariau su tavimi.
Mano atsakymas paprastas.
Aš tikiu tuo, kuo ir visada.
Teta Helen geriau žino.
Ačiū tau. Myliu tave.
Mes apgaudinėjame save, tačiau gyvenime viskas baigiasi.
Pabaigos ateina pelnytos arba kaip atpildas.
NEATITINKA SANITARINIŲ REIKALAVIMŲ ĮSTAIGA NEGALI VEIKTI
Tu idiotas? Idiotas?
Tu idiotas?
Nuplėšiu, ir viskas. Tai nieko nereiškia.
Ko čia šypsaisi?
- Laukiu kitos akimirkos. - Ką čia šneki...
Aš tik kalbuosi su...
Priešinatės?
- Aš... - Važiuojam.
Jūs nežinote, su kuo susidūrėte.
- Vyrai. - Užpuolėte viešą pareigūną.
- Gal užkąskime. - Priešinatės.
Žinau, ką mėgstate. Pamenu, peperoni...
- Taip. - Su daug sūrio...
O jūs – havajietšką?
Havajietiška.
- Aš atsiprašau. - Ketinimas papirkti.
- Aš atsiprašau! - Geras, man patinka.
Vyrai, dėkoju už jūsų darbą,
bet tai nebūtina!
Tai...
Aš atsiprašau.
Kartais pavėluojame atsiprašyti.
Kažkiek užtruko, bet Ela pasiekė tai, dėl ko kovojo –
buvo priimtas Mamų įstatymas.
Ir vienas nedaugelio politikos pasiūlymų, kurį smagu tarti.
Dantukų mokytojai!
Juokinga! Nagi, pripažinkite.
Gyventojų teisių pagalba, klausau jūsų.
Dar vienas telefonų kambarys.
Bet čia jau Elos kūdikis.
Yra vienas didelis skirtumas.
Čia niekas nieko neprašo. O tik...
Kuo galime padėti?
Mums malonu.
Nemokamai.
Žinoma, palapinės statyti negali...
Galime jus atvežti iki mūsų kontoros.
Telaimina ir jus Dievas.
Taip, vyriausybė gali padėti, bičiuliai.
Galiausiai tam, kad pavyktų geras planas,
žmonės turi padėti žmonėms.
Čia jai.
Ei.
Paduok tu.
Aš juk sakiau.
Sakei.
Paklausykite, visi...
Ką tik sužinojau, kad padėjome išvengti 3 022 iškraustymų,
o tai reiškia, kad išsaugojome stogą virš galvos
9 080 šeimų.
Sveikinu visus!
Jūs nuostabūs.
Ačiū jums.
Ir paskutinė mintis.
Žodis „trauma“ neturi antonimo.
Bet gal arčiausiai būtų žodis „viltis“.
Išvertė: Egidija Namavičė