Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Elway suger!
Jeg synes han er en primadonna, en drittunge.
Du vil bli båret ut på båre, din pyse!
Dra hjem, Elway!
Han fikk all verdens penger og ståhei. Blåses han opp av media?
Jeg synes synd på gutten. Han er et mål.
Er du tøff nok til å være en QB?
John Elway har blitt sacket fire ganger.
Han er ikke en vinnertype.
Jeg elsker vannet og båter.
Det har alltid vært et trygt sted.
Dra opp hit, ut på vannet, flyte og slappe av.
Jeg liker å ikke være stresset lenger.
-Han kaster ikke ballen. -Elway, din store pyse!
Jeg har aldri tenkt over stress fordi jeg alltid var stresset.
Jeg har alltid trodd på den tøffe veien, det er den eneste måten du kan lykkes på.
Tar du den tøffe veien, høster du fordelene.
Den mest talentfulle quarterbacken noensinne i National Football League.
Når jeg ser tilbake på de siste 50 årene…
John Elway har gjort det igjen!
Broncos vinner!
Å vinne var det viktigste i livet mitt.
Er å vinne Super Bowl det eneste målet du ikke har oppnådd?
Jeg husker ennå følelsen av ansvaret og forventningene om å være best.
Storhet er mer enn prestasjonene på banen.
Men jeg måtte ofre alt jeg elsket for å gjøre det.
Hvor viktig er denne fotballkampen?
Hvor mye vil John Elway vinne denne fotballkampen?
JOHN ELWAY – EN UNDERDOGHISTORIE
-Ser du meg? -Ja. Perfekt.
Jeg hadde aldri vært i Denver før.
Den ligger i fjellene, en støvete gammel by.
Det føltes som om vi var i cowboy-land.
Det har alltid vært en Broncos-by, og det var på den tiden.
Har vært her siden 1970, og det er alltid det samme.
Galskap.
Kjør på!
Mirakelet har skjedd! Broncos skal til Super Bowl!
Vi fikk endelig dratt til Super Bowl i 1977.
Etter det, gikk det nedover.
Byen ville på så gjerne kalle seg en storby.
Alt endret seg for Colorado i 1983.
Da han kom, var det som en stjerne vi aldri hadde hatt
plutselig satte alt i gang.
Da jeg kom på treningsleir, var det folk fra alle nyhetskanaler og radioprogram.
Han var den første som hadde "Elway Watch".
Det var en daglig spalte om alt han gjorde.
I dag, med sosiale medier, er det normalt, men ikke på den tiden.
Ace left toe 4, 88, 36, OT on 'em. Én mot én. Klar?
Det var mange som kom for å se treninger.
Kom igjen, angrep!
Sett dem der!
Ta dem! Vis litt innsats!
Jeg forsto hvor viktig Broncos var for Rocky Mountain-regionen da.
Red 28, klar!
Når det gjelder presset og ting som står i avisen, prøver jeg å ikke bli påvirket.
Det går inn ene øret og ut det andre.
Ved å prøve å leve opp til de standardene,
legger jeg bare mer press på meg selv, og det reduserer mengden, eller…
Ja, de følger med på alt.
Første året var åpningskampen i Pittsburgh.
DU ER I STEELER-LAND
Jeg var veldig spent.
Alle snakker om John Elway. Dette er hans første kamp.
Den mest etterlengtede debuten til en spiller i NFL.
Min første kontrakt var fem år, og fem millioner dollar.
På det tidspunktet var det den største kontrakten i NFL.
Det var mange veteraner i ligaen som var opprørt over det.
Det er interessant når en ung mann får publisiteten Elway har fått,
man merker at de andre lagene er oppmerksomme på det.
Alle er spente på hva han vil gjøre.
Da jeg sto på scrimmage-linjen, var jeg fortsatt overveldet
over at jeg var en quarterback i NFL.
Jeg ser over scrimmage-linjen og får øye på Jack Lambert.
Strong left. Ace ace. Jeg har venstre!
Han skrek ting, manglet fortenner, Spyttet sprutet ut av munnen hans.
Før den første serien tenkte jeg: "Jeg vet ikke om jeg vil."
Klar!
Jeg spilte ikke bra. Jeg traff 1-8, kastet den bort én gang.
Jeg ble satt på benken i pausen.
Jeg synes synd på ham. Han er et mål for Pittsburgh Steelers.
En del av voksesmertene ved å komme inn i NFL.
Ingen er verdt 5 000 000 dollar.
JOHN ELWAY: FRUSTRASJONENE TIL EN NYKOMMER I NFL
Jeg husker fortsatt følelsen av ansvaret og forventningene
som jeg la på skuldrene mine som ung.
Han ville alltid konkurrere.
Han drev med all slags sport og likte det, jobbet med det.
Men fotball var alltid kjærligheten.
De spilte sin første kamp. Jeg sa: "Trener, hvordan går det?"
"Enten er sønnen din den beste running backen vi har sett,
ellers er de andre helt elendige."
Faren min var fotballtrener.
Han hadde stor innflytelse på spillestilen min.
Hans store greie var å undervise.
Ikke trene. Det var undervisning. Hvordan når du frem til alle?
Jeg tror det er én av grunnene til at mange satte ham så høyt.
Han sa alltid til oss: "Behandle andre slik du vil bli behandlet selv."
Jeg hadde en tvillingsøster. Lee Ann var halvannet år eldre.
Vi var tre små barn på et og et halvt år, så vi sto hverandre veldig nære.
Dette er meg og tvillingsøsteren min, Jana.
Jeg elsket å være tvilling.
Vi var bestevenner. Vi hadde et fantastisk forhold.
Vi kranglet aldri.
Man skulle tro at tvillinger kranglet hele tiden,
men vi kranglet aldri.
Vi tok vare på hverandre og holdt sammen. Sladret aldri på hverandre.
Om John ikke fikk gjøre noe, gjorde han det.
Hun hjalp meg alltid ut av trøbbel.
Hvis jeg gikk over streken, fikk hun meg tilbake på rett kjøl.
Jeg husker at mamma kom hjem.
Vi spurte hvem som vant, de gode eller de onde.
Det var en bra uke om de gode vant. Faren min ville være i godt humør.
Når de onde vant, var det en rolig uke.
Vi krysset alltid fingrene for at de gode skulle vinne.
Ofte tok han på seg mer av de negative tingene enn han burde.
Når de ikke vant, var det hans feil.
Jeg tror han ville stenge det inne heller enn å slippe noe ut.
Jeg tror det er derfor å tape gjorde ham så opprørt.
Fordi han følte at han ikke gjorde nok.
Hvis et lag ikke gjorde det bra, merket man: "Å nei."
Som barn visste vi det.
Så ville det skje, og så ville pappa lete etter andre jobber.
Det var grusomt. Hver gang vi dro fra et sted, gråt jeg hele turen.
Å vinne og tape ble veldig viktig.
På high school flyttet vi til Sør-California.
Det var et stort kultursjokk.
Det var en gjeng unger fra landet som flyttet ned dit.
Jeg glemmer aldri da pappa kjørte meg til skolen.
Han spurte: "Hvilken posisjon skal du gå for?"
Jeg sa: "Jeg går for running back."
Vi hadde en Chevy Impala fra 1968. Man giret på rattet, han satte den i park.
Femten minutter senere gikk jeg ut av bilen som quarterback.
Han var ikke så begeistret over å spille quarterback
fordi han syntes ikke det var nok action der.
Men Jack Neumeier kunne mer om pasningsspill enn noen andre.
På 70-tallet var det løpespill først, og så var litt pasningsspill iblant.
Jack var helt motsatt.
Neumeier var langt forut for sin tid på 70-tallet.
Det første som slo meg var armen.
Han kunne kaste ballen, og alle visste det med en gang.
Landets beste high school-quarterback denne sesongen.
Flott pasning av Elway.
Han var populær på high school.
Han var godt likt av alle, men han visste det ikke selv.
Han var alltid snill mot folk. Forandret seg aldri.
Han har alt.
Han er ikke i en god posisjon til å kaste. Han kaster den 40 yard, rett på merket.
Han er den beste quarterbacken jeg har sett på high school.
Jo bedre jeg spilte, jo mer vokste forventningene.
Det var en lang baseballtradisjon på Granada Hills før jeg kom.
Vi hadde et veldig bra baseballag.
Jeg elsket å spille, og jeg ville spille begge.
Jeg ble draftet etter Granada Hills av Kansas City Royals i 18. runde.
Jeg hadde muligheter etter high school.
Prøver baseballag fortsatt å kapre deg fra fotballen?
Ja, litt.
Hva blir det til, fotball?
Begge deler. Jeg vet ikke hva.
-Skal du på college? -Ja.
-Hvor? -Stanford.
Statistikken forteller historien.
Den beste quarterbacken siden Joe Namath.
Mange kaller ham tidenes beste college-quarterback.
Da John kom til Stanford, sluttet to quarterbacker da de så ham kaste.
De var gode quarterbacker. Han kunne kaste.
Jeg var svømmer på Stanford.
Jeg viet livet mitt til svømming fra femårsalderen og fremover.
Gjorde ikke stort annet enn skole og svømming.
Så da jeg dro på fotballkampen første året med studentkollektivet,
hørte jeg dem rope "Elway".
Elway!
Og jeg trodde de mente "L-måten"
som om det var en pasning eller et spill de hadde.
Jeg visste ikke at det skulle bli min fremtidige ektemann.
Elway løper.
Han er i trøbbel.
Se her!
Han har en mann helt åpen!
Det var slik jeg hørte: "Nei, det er John Elway."
Den store greia om at han spilte for Stanford.
Jeg møtte Janet høsten det første året mitt.
Hun visste ikke mye om fotball, og det var noe som trakk meg til henne,
for hun ante ikke hvem jeg var.
Han hadde langt hår som han alltid kastet tilbake.
Han var både kalvbeint og innoverfotet samtidig.
Jeg lærte å elske det.
Første gang vi kysset, kakket vi tennene sammen.
Vi knakk nesten tennene våre, om jeg husker riktig.
Jeg begynte å innse at dette er en person jeg må dele.
Når han gikk ned til Stanford, ble han bombardert.
Plutselig datet jeg en superstjerne.
Men han oppførte seg ikke som en superstjerne.
Han var sjenert.
Han var snill.
Han var ikke en som ønsket oppmerksomhet.
Han ville ikke ha kjendisstatusen som fulgte med.
Han ville bare være en av gutta. Det er det som gjør ham til den han er.
Elway!
Min siste kamp på Stanford var en av de mest minneverdige i historien.
Det er en fenomenal rivalisering, nesten hundre år gammel.
År ut og år inn lever "the Big Game" opp til forventingene.
På grunn av stjernestatusen til Elway, skulle Cardinal spille Hall of Fame Bowl.
De trengte bare å slå Cal.
California trenger bare å bruke opp klokken.
Nå skal det avgjøres. Ett spill, 53 sekunder.
Vi var i en vanskelig posisjon med fjerde og 17 fra egen 13.
Tankegangen min var alltid å være i øyeblikket.
Fjerde og 17, du har ikke mye tid til å tenke.
Vi må prøve å få første down.
Bears faller sammen.
Elway tilbake for å kaste innenfor 5. Han må treffe på denne.
Kaster langt ned på banen!
Den fanges på 43-yardlinjen!
Førti sekunder igjen. Elway kaster den.
Den fanges på 39-yardlinjen, ut av banen.
Vi ville komme innen field goal-rekkevidde siden vi lå under 19-17.
Elway tar den. Kaster tilbake.
Dotterer går til venstre. Dotterer kan gå hele veien!
Han blir taklet på 17-yardlinjen!
Sparket fra 35 yard kan avgjøre.
Hør på publikum. Her er snapen. Her er sparket.
Den er lang nok. Den er god!
Stanford treffer med fire sekunder igjen og tar ledelsen, 20-19!
Kun et mirakel kan redde Bears.
Vi sparker field goal og treffer. Vi tror kampen er over.
"Vi hadde en sjanse til å få en bowl-kamp i år."
Det gikk gjennom hodet mitt mens jeg satt på sidelinjen.
Men det var ett spill igjen.
Harmon vil nok prøve et kort spark, det gjør han.
Ballen er løs, Bears må få den ut av banen.
Rodgers langs sidelinjen. Enda en.
De har fortsatt problemer midt på banen. De prøvde noen…
Ballen er fortsatt løs og Rodgers har den!
Kaster den tilbake til 30. De er på 20.
Bandet er ute på banen!
Han kommer til å gå inn i målsonen!
Bears! Bears har vunnet!
Herregud!
Den mest fantastiske, sensasjonelle, dramatiske, hjerteskjærende,
spennende avslutningen i college-fotballens historie!
California har vunnet "Big Game" over Stanford!
Unnskyld stemmen min!
Det var et traumatisk tap. Det mest traumatiske tapet jeg har hatt.
I resten av karrieren min visste jeg at slikt kan skje,
at så lenge det er tid igjen på klokken, er kampen aldri over.
Jeg måtte lære å tape. Jeg var ikke flink til å tape.
Pappa snakket med meg om det flere ganger.
Du må takle fiasko. Du må takle å tape.
Jeg tenker av og til at hvordan du taper avgjør hva slags vinner du blir.
John vant aldri en bowl-kamp på college.
Det var en stort sett uoppfylt karriere.
John slo NCAA-rekorden for fullførte pasninger,
har kastet seg inn i en rekke andre rekordbøker,
og blir sannsynligvis førstevalget i draften.
Og det er mer som er uvanlig. John er like ettertraktet i baseball.
Dette var en av de mest spennende dagene i mitt liv.
Vi fikk dette telegrammet.
"Gratulerer med å bli valgt av New York Yankees.
Vi gleder oss til at du blir medlem av Yankee-familien.
George Steinbrenner, New York Yankees."
Det som overrasket meg, var at jeg var førstevalget deres.
Yankees betalte ham 140 000 dollar for en sommer i Minor League.
John, med hovedfag i økonomi, må velge mellom lukrative tilbud
fra fotball og baseball.
Om det er noe spesielt med John Elways evner til å spille fotball og baseball,
er forholdet mellom far og sønn like spesielt.
Det beste som har skjedd meg er at faren min ikke har lagt press på meg.
Jeg bryr meg ikke om hva han gjør, så lenge det er det han vil.
Jeg var i tvil fordi jeg kunne se ham som en baseballspiller.
Kanskje jeg ønsket det litt.
Jeg visste at familien og Jack ikke ville.
Og i Johns hjerte ville ikke han heller.
ELWAY TIDENES QB-TALENT
NFL-DRAFTEN I 1983
De siste par ukene har han vært det mest omtalte navnet i amerikansk idrett.
Den 48. årlige draften i NFL er nå i gang.
Første valg, første runde, Baltimore Colts.
Pappa ville at jeg skulle komme til et lag hvor jeg kunne lykkes og nå målene mine.
Don Weiss har fått et kort fra Colts' pult. La oss se.
Baltimore velger, som førstevalget i draften,
quarterback John Elway fra Stanford.
Det forteller historien.
Jeg ble draftet av Colts,
og Bob Irsay, eieren på den tiden, var veldig ustabil.
Jeg har ikke tenkt å flytte laget, for pokker. Om jeg gjorde det…
Eieren hadde, i fylla,
tatt den offensive koordinatorens hodetelefoner i pausen og bestemt spill.
Det gikk rykter om mange slike ting.
Så før draften John hadde fortalt dem at han ikke ville spille for dem.
Agenten min prøvde å få avtalen gjort før draften
slik at kunne Colts se bra ut.
Jeg satt i rommet med ham da han var i telefonen og sa:
"Jeg sa du ikke skulle velge meg. Nå får dere ingenting."
Vi innser at de har fortjent retten til å velge først.
Jeg vil si dette. Vi utfordrer ikke draften.
Alle forhandlingene våre var ærlige, rett på sak.
Her jeg står nå, er jeg forvirret fordi jeg er overrasket.
Tre måneder etter vi sa at vi ikke vil spille i Baltimore… Her er vi.
Vi har en avtale med Baltimore. Vi skal være greie.
Vi vil ikke få noen i trøbbel. Vi vil ikke skade noen.
Jeg vet ikke hva som skjer. Jeg skal ikke spille for Baltimore.
Marvin Demoff, Elways agent, har akkurat fortalt meg på telefonen
at Elway har valgt baseball etter at Colts valgte ham.
ELWAY-SJOKK JEG VIL SPILLE FOR YANKEES
Vi forpliktet oss til å spille baseball i et år med Yankees, og så skulle vi se.
Jeg ville havnet i neste års draft, så skulle vi se hva som skjedde.
Jeg ante ikke hvor stort problem det kan være.
-Hva er grunnene dine? -For det første liker jeg ikke kaldt vær.
Jeg har bodd i det før.
Alt hadde vært positivt om meg til da, men dette snudde verden opp ned.
Mange kritikere sa at ingen tar opp kampen mot NFL.
At Elway sier: "Jeg vil bo på vestkysten, gå på stranden, jeg er en California-kar."
Hvem bryr seg om hva du er?
Han sa: "Jeg skal spille baseball." Ja, du burde spille baseball.
Fordi han ikke er typen du vinner mesterskap med.
Han klarte det ikke på Stanford. Jeg driter i om han klarer det.
John Elway burde ikke komme til NFL og diktere ting.
Han kunne gjort som Bradshaw sa og skapt et vinnerlag i Baltimore.
I stedet prøver han å være en stor Hollywood-stjerne.
Til slutt fikk jeg en telefon fra agenten min.
Han sa: "Du kan ikke si det til noen,
men vi tror vi har en avtale hvor du drar til Denver."
La oss snakke om det. Ryktene har gått i hele kveld.
John Elway er på vei til Denver Broncos.
Broncos har innkalt til pressekonferanse klokken 22.30.
Dan Reeves har forlatt arenaen.
Jeg tror virkelig at vi inngår en avtale som vil hjelpe National Football League.
Vi beholdt en god spiller i ligaen, en vi ikke hadde råd til å miste.
Dan kom inn fra Dallas,
og Dallas var favorittlaget mitt i oppveksten.
Hadde stor respekt for ham, kjente ham som spiller.
Det var noe jeg gledet meg til.
Jeg er superfornøyd.
Det er ikke ofte man får sjansen til å få en spiller som John Elway.
Ti timer senere sto jeg i Denver og snakket om at jeg var en Bronco.
Denver var alltid på listen. Det var et lag jeg ville spille for.
Når det gjelder Baltimore, har jeg lagt det bak meg.
Det er i fortiden.
Jeg vil diskutere fremtiden med Denver Broncos.
Elway suger!
God dag fra Memorial Stadium i Baltimore.
Det er 38 grader, men det er ingenting sammenlignet med temperaturen på tribunen,
hvor 50 000 har kommet for å bue på John Elway.
Elway suger!
Si "stinker" så de kan bruke det.
Elway stinker!
Jeg ble kalt flere ting den kampen enn jeg noen gang hadde blitt kalt før.
Fansen som bodde i Baltimore ble virkelig fornærmet.
Elway suger!
Men jeg ville ikke dra til Baltimore fordi det var Baltimore.
Jeg hadde aldri vært der, det hadde ikke noe med det å gjøre.
Elway, din store pyse!
Kom igjen, Elway! Du vil bli båret på båre, pyse!
For en måte å starte karrieren på. Med slike fiender.
De hamret løs på ham.
Det var virkelig noe.
Jeg tok ikke av meg hjelmen under hele kampen
fordi det fløy ut flasker fra tribunen.
Elway suger!
Jeg har sagt det hele tiden. Jeg har ikke noe imot folk her.
Slik de føler om hva de føler, det viste de i dag.
-Har du vonde følelser for dem? -Nei. Jeg er bare glad jeg er i Denver.
ELWAY SIER DET ER NERVER
De fire første kampene var tøffe.
Hodet gikk på høygir.
Er du tøff nok?
Er du tøff nok til å være QB?
Jeg tror ikke det er spørsmål om jeg er tøff nok.
Hans første år var utrolig.
Jeg har aldri sett noen få så mye juling som han gjorde.
Det var ikke lett å være John. Han var under mye press.
Hele laget regnet med at han skulle snu situasjonen
eller ta dem til et mesterskap en dag.
Alle forventet at John skulle ta oss til toppen med en gang
og forsto ikke prosessen han måtte gjennom.
Han fikk all verdens penger og ståhei.
-Blåses han opp av media? -Nei.
Vil han klare seg?
Han trenger bare salt og pepper. Han trenger å modnes.
En gutt fra college klarer ikke å lese forsvaret.
Dans angrep var annerledes enn jeg var vant til.
Det var vanskelig å tilpasse seg.
Dan følte det var én måte å vinne på.
På gamlemåten, med tøft forsvar, ikke gjøre feil.
John følte at han kunne vinne med evnene sine, punktum.
John måtte sørge for å jobbe mot det samme målet som trenerteamet
og blande vår offensive filosofier sammen.
Pokker, John! Faen!
Dan var en sterk person, og Dan likte å gjøre ting på sin måte.
Dan var en av de mest suksessrike fotballtrenerne gjennom tidene.
Uenighetene vi hadde var
at jeg følte aldri at vi var offensive i angrep.
Vi gikk ikke ut for å vinne kamper.
Vi gikk ut for å ikke tape kampen.
Det fungerte ikke slik jeg ville.
Det er min feil som forventet for mye av John for fort.
Forsvar er veldig komplisert i National Football League,
og han har vist at han ikke er klar til å håndtere alt som blir kastet på ham.
BRONCOS BENKER ELWAY
Dan ringte og sa: "Vi kommer til å bruke Steve."
Steve DeBerg, fyren jeg konkurrerte med på den tiden,
startet de neste fire kampene.
De går etter ham, får ham til å tenke raskt,
og alt er ikke naturlig for ham ennå.
Det er tøft for John. Ville ikke vært ham. Jeg kunne godt hatt kontrakten hans.
TABBE TIL FEM MILLIONER
Jeg var opprørt.
Som 22 åring, var det veldig vanskelig å gå gjennom.
Det fikk meg til å lure. "Tok jeg riktig avgjørelse?"
Det er tre ting man aldri kan gjøre som trener.
Ikke la pressen velge din startende quarterback.
Ta aldri lett på et lag på sisteplass.
Og uansett hva stillinger er, aldri la dem se at du sliter.
Faren min var den jeg alltid ringte.
Han fikk meg alltid tilbake på rett spor.
Pappa sa alltid: "Du kan ikke ta den enkle utveien.
Du må gjøre ting som du ikke vil.
Hva er holdningen din når du gjør de tingene?"
Når jeg ser tilbake på førsteåret,
da Dan bestemte seg for å benke meg og bruke Steve.
Jeg har innsett at det var det beste som kunne skjedd.
Jeg fikk sitte og se på i fire uker, være på sidelinja,
være midt i alt, fikk se litt mer, vokse litt.
DeBerg ligger nede.
Han ble taklet rett i brystet.
Så ble Steve skadet, og jeg var tilbake.
Her kommer John Elway.
Han må lære seg å lese forsvaret. Han vet det. Han har jobbet med det.
Denver-leiren sier han har forbedret seg.
Her er han, på Seattles 48, John Elway.
Elway går for gull!
Touchdown!
Broncos får sine første poeng, Elway får årets andre touchdown-pasning.
Da jeg fikk en ny sjanse, klarte jeg å forbedre meg fra uke til uke.
John har modnet mye i år, han har mye mer selvtillit.
Vi får mer selvtillit, og det hjelper på alt sammen.
Det ble mye bedre. Vi vant noen fotballkamper.
Denne ballen er veldig viktig. Den er fra mitt første år mot Colts.
UKE 15 COLTS MOT BRONCOS
Frustrasjonsnivået jeg hadde før den kampen var enormt.
Og så havnet vi under 19-0. Man tenker: "Å nei."
I fjerde quarter begynte vi å få litt flyt.
Få til noe! Kom igjen!
Elway, med litt beskyttelse, kaster inn i målsonen mot Sampson.
Han har den! Touchdown!
Receivere til venstre. Fjerde og to, Broncos.
Elway går tilbake. Her kommer blitzen.
Willhite på 10! Willhite på 5!
Willhite til mål! Touchdown!
Fjerde og to, Broncos scorer en touchdown og tar ledelsen!
Der er backflipen fra Gerald Willhite.
En utrolig avslutning.
Lettelsen etter den kampen var enorm.
Det var det første comebacket i karrieren min.
Det er det Broncos betalte fem millioner dollar for.
Det kan du si.
Vi har snakket med Edgar Kaiser, eieren av Broncos.
Han har solgt 51% av laget til Pat Bowlen, en forretningsmann fra Edmonton.
-God morgen. -Første tagning.
Her er jeg. Denvers nyeste fersking.
Pat Bowlen var en fantastisk eier, brydde seg om spillerne.
Det viktigste for ham var å vinne kamper.
Målet er å vinne Super Bowl.
Og i mitt tilfelle, ikke bare én Super Bowl.
Jeg vil vinne flere, for jeg planlegger å bli her lenge.
Første gang på trening så jeg ham kaste ballen over 80 yard uten å ta i.
Jeg sa: "Denne fyren er en frik."
Jeg valgte Denver over Philly på grunn av muligheten til å trene John.
Mike Shanahan kom i mitt andre år, i 1984.
Mike og jeg ble veldig nære venner. Vi var som bestevenner.
Jeg tror han klarte å gi meg ideene om hva Dan ville.
Det gjorde at det andre året ble mye bedre.
Klar!
Faen.
Han fortsatte å jobbe, så seg aldri tilbake.
Faen!
Folk aner ikke hvor hardt han jobbet for å være den han var.
Klar!
Godt jobbet.
Han markerte seg i sesongpausen, når ingen så på.
Vekstperioden, evolusjonen, det var en del av det.
Du må ha motgang for å bli sterkere.
Det er ikke et bra quarterback-kast. Det er et Supermann-kast!
Jeg vet ikke om det er noen andre som klarer det kastet i NFL.
Folk så talentet, men John tok det til et nytt nivå.
Styrken og kroppen hans, det han gjorde fysisk.
Elway er typen som gir alt.
Han løpte som en back.
Han kunne ha blitt til høyre. Se på rommet han hadde.
Men han ville endre retning, senke skulderen, bruke beina.
Kjør!
Han ser ikke ut som verdens raskeste,
men evnen hans til å komme seg unna, den var helt utrolig.
Jeg ville bli den beste noensinne.
Elway skal løpe med den. Han er på 10.
Han scorer!
Slik var forventningene mine til meg selv. Hva andre mente, var underordnet.
En av hovedgrunnene til Broncos suksess
er at quarterbacken deres, John Elway, har et utrolig år.
Jeg er uten tvil bedre i år. Jeg begynner å føle meg hjemme i NFL.
Husker du året han ble draftet? Mange lurte på om de gjorde en feil.
Jeg tror han besvarer de spørsmålene nå.
Han vet at han vil lede angrepet. Han har stått frem som leder.
Det er sånn man kjemper! Bra jobbet!
Vi vil vise folk at vi har et bra lag, og da er vi nødt til å vinne Super Bowl.
Til Sewell. Han vil kaste.
Elway! Elway har den.
John Elway på vei mot målsonen!
Touchdown, Denver! For et spill!
Broncos kommer tilbake og vinner. Et inspirerende comeback av John Elway.
Offensivt har de en kommende superstjerne i John Elway.
Selv om han er god nå, kommer han til å bli en av tidenes beste.
Jeg tror mange er enige med meg. Han har alt.
Rull seks.
Av alle John Elways legendariske comeback, hvilket er favoritten din?
Han har hatt så mange.
På grunn av det som sto på spill, må jeg si Cleveland-kampen.
Det er mange driver i NFL hvert år.
Men det er bare en som heter "The Drive".
Vi er øyeblikk unna.
Cleveland Browns og Denver Broncos spiller om AFC-mesterskapet.
Disse lagene har ikke kommet langt i sluttspillet på en stund.
Det var kaldt og blåste.
De hadde the Dawg Pound i ryggen.
Hundekjeks, smørbrød, batterier. De har alt i den målsonen.
Den som vinner går til Super Bowl.
Det var jevnt hele kampen.
Brian Brennan. Han har den!
De scoret med fem minutter igjen av kampen.
Men vi tenkte vi fremdeles hadde sjansen til å vinne kampen.
Så sparket de til oss.
En kritisk feil av Gene Lang.
Hvis han slipper ballen, går den inn i målsonen.
Jeg tror han fikk panikk. Han dekket den på to-yardlinjen.
Det tvinger Elway og angrepet til å starte helt tilbake på én-yardlinjen.
Driven startet på to-yardlinjen med fem minutter igjen av kampen.
Vi visste at det ville bli tøft.
Vi så på Browns-spillerne, og de så på oss med store glis.
Jeg sa: "Se på jævlene."
Han så på meg og sa: "Vi har dem der vi vil ha dem."
Dette var mitt fjerde år,
jeg hadde ikke levd opp til forventningene om å vinne et mesterskap.
Dette var øyeblikket.
Elway til Winder. Til 7.
Kom igjen, 7!
Presset er på quarterbacken med lang vei til målsonen.
Sewell. Hvordan klarte han det?
Steve Sewell på 48-yardlinjen.
Nå som vi var på 50, er det fjerde-down-territorium.
Vi prøver ikke å få en field goal. Vi trenger touchdown.
Det var da stadionet gikk amok.
Nå er de lykkelige i Cleveland!
Elway blir sacket. Nå er det tredje og 18.
Hjemmelaget tenker: "Nå er det over."
Dan Reeves sier til Elway: "Ikke prøv å få alt i ett spill."
Det er som å be John Wayne om å ikke skyte skurken.
Virkelig gode quarterbacker kan å prestere i vanskelige situasjoner
når alle odds er mot deg.
Han ser at Mark Jackson er åpen. En rakett til ham.
Elway klarer å bore en 25-yardpasning til Mark Jackson.
Etter det spillet endret ting seg, og stadion ble mye stillere.
Nå hadde vi litt flyt.
Kaster til Sewell, har blokkere.
Det er Denvers ball og fire nye down.
Klokken fortsetter å gå.
Cleveland 20, Denver 13. Siste minutt.
Dette er typisk John Elway. Hans evne til å forlenge spillet.
Elway våken på andre down, går ut av banen med 42 sekunder igjen.
Får ikke første down på fem, tredje og én.
Vi trengte bare én yard.
Vi gjorde dette spillet flere ganger i sesongen, og jeg fikk aldri ballen.
Touchdown, Mark Jackson!
Elway fører Broncos 98 yard
og de er bare ett poeng unna uavgjort.
20-20. Og nå sier Cleveland: "La oss spille overtid."
Klokken betyr ikke noe nå.
Første poeng, touchdown eller field goal, vil avslutte kampen.
Han har litt rom, men velger å kaste.
Watson er på 23-yardlinjen.
Alt ligger på skuldrene og Rich Karlis' fot.
Det er stillere på Cleveland Stadium nå enn det har vært hele kampen.
SLUTTRESULTAT ETTER OVERTID BRONCOS 23 - BROWNS 20
Herregud! Det er utrolig!
Det er nydelig!
Det første jeg tenkte på var:
"Pappa kommer til å bli stolt av at jeg klarte dette."
Super Bowl! Vi skal til Super Bowl!
Folk begynte å si at kanskje
den bortskjemte drittungen fra California kan bli en god quarterback.
DEN STORE FINALEN: DENVER MOT GIANTS
I Denver samlet det seg tusenvis til Broncos' hjemkomst,
de blokkerte gater,
stanset utrykningskjøretøy og stoppet trafikken.
Det var overveldende, for å være ærlig.
Det var det store gjennombruddet i karrieren min.
Jøss!
"The drive" forandret alt for alltid.
Johnny Elway!
Johnny Elway, superstjerne!
Nevøen min elsker deg, har du noe i skapet?
-Han ble kalt "Duke of Denver". -Duke of Denver.
Duke of Denver.
Dette er en samling av våpen som ble brukt i mange John Wayne-filmer.
Jeg fikk muligheten til å kjøpe dem, så jeg sa ja.
Hold an!
John Wayne var en av mine helter. Jeg syntes han var en av verdens kuleste.
Jeg beundret måten John Wayne gikk og snakket på.
Du bør slippe den, venn.
Ikke bli sint.
Jeg har alltid likt cowboyfilmer.
Vil du ha pistolen? Ta den. Håper du gjør det.
Jeg elsker historie og tenker tilbake på
hvor vanskelig det var å leve på den tiden og være en cowboy.
Jeg har stor respekt for det de gjennomgikk.
Jeg kan se ham i en skuddveksling.
Jeg kan se ham stå der.
Fyll hånden din, din jævel!
Hans holdning er å vinne.
Red 98! Hut!
Min beste imitasjon av John Wayne er:
"Jeg skulle kommet fortere, men jeg ble overfalt i fjellpasset."
Jeg sier det til vennene mine hele tiden.
Det er det eneste han kan si. Alt annet kan du glemme.
Så "The Drive" gjorde at han ble hyllet, men la oss være ærlige.
Han måtte vinne en Super Bowl for å bli kronet.
La oss skape litt uro, Colorado.
Super Bowl!
Som ung spiller er målet alltid å spille i Super Bowl.
Håper jeg holder nervene under kontroll.
Spørsmålet er om Giants, med sitt forsvar, kan håndtere John Elways triks.
Det er dette vi har jobbet for.
Spill hver sekvens så hardt dere kan. Kom igjen.
Elway vil kaste på første down. Går ut av pocket.
Det var dette de fryktet. Elway løper på første down.
Jackson inn i Giants territorium.
Elway løper i midten.
Touchdown.
Du kan ikke gi ham plass.
Det gjorde Giants, og det er det som gjør Elway så effektiv.
Kanskje det beste første quarter som har blitt spilt i Super Bowls historie.
Mot Giants spilte vi veldig bra i første quarter.
Rett før pause hadde vi første og mål fra én, og vi fikk ikke poeng.
Tjuefire meter yard. Kubiak holder.
Karlis bommer.
Og det ble verre derfra.
Nå går alt imot Broncos.
De var gode første halvdel, men Giants dominerer i tredje quarter.
Broncos har hatt sju spill.
Sju spill har gitt to yard i tredje quarter.
Simms til Bavaro. Touchdown.
Kaster langt mot Bobby Johnson.
Phil McConkey nå. McConkey stuper.
Han løper inn og denne kampen er avgjort.
Det var vanskelig å sette fingeren på hvorfor vi ikke vant kampen.
Broncos hadde fest i går.
Rundt 120 000 fans tok til gatene i Denver og heiet på dem selv om de tapte.
De tenker at det alltid er neste år.
Denver Broncos går til Super Bowl for andre år på rad,
anført av John Elway.
Å komme tilbake i 87 og bli utnevnt til MVP ga meg mye mer selvtillit.
Denver Broncos er AFC-mestere for andre gang på rad.
De er favoritter til å vinne Super Bowl for første gang.
Jeg tror Denver Broncos kommer til å vinne.
Hvor mye av skuffelsen er der fortsatt?
Mye av den. Jeg har følelsen friskt i minne.
Vi ser på denne kampen som en vi må vinne.
John Elway er i storslag. Kanskje det beste vi har sett av en QB.
Bronco-fansen håper at alle gode ting er tre for sine favoritter,
som aldri har vunnet en Super Bowl.
De har ikke vært favoritter før heller.
Bronco-fansen forventer at John Elway skal bringe…
La oss prøve igjen. Ok.
God dag fra Jack Murphy Stadium i San Diego.
Ut av shotgun, deres grunnleggende formasjon.
Elway satser alt med en gang.
Den tas av Nattiel! Touchdown!
Redskins er rystet.
Etter første quarter ledet vi 10-0.
Og 19 spill senere…
Fire touchdown på ett quarter.
Ny Super Bowl-rekord!
…lå vi under 35-10.
Red 28! Hut!
Ja, jeg vet ikke.
Det er en flytsport.
Om det går dårlig, er det vanskelig å snu det.
Elway er fem av sine siste 24.
Vi snakker om ting som ikke har skjedd siden Elway var nykommer.
Så tapte vi 42-10.
Hvis fjoråret var ille, er dette tapet grusomt.
For Bronco-fansen var kampen over til pause.
I Denver var stemningen like grå som himmelen over byen.
For en by som aldri har vært nummer én i annet enn CO2-nivå,
var Broncos' andre Super Bowl-tap på rad dobbelt deprimerende.
Ikke neste år.
BRADSHAW: ELWAY VAR IKKE KLAR I '88
John tok det personlig.
Han hadde ett mål. Vinne Super Bowl.
John Elway har gjort det igjen. Tre ganger på fire år.
Denver Broncos, best i AFC.
Vi vet at laget fra NFC blir tøft. Vi må spille på vårt beste for å vinne.
Gratulerer. Lykke til i Super Bowl.
Takk, O.J.
Broncos-fansen ville ikke at laget skulle komme til Super Bowl
fordi de ikke ville bli ydmyket igjen.
John, du og jeg har vært rundt denne sporten lenge.
Jeg tror at det kan være det beste fotballaget jeg har sett.
Dette 49er-laget har alt.
-Det blir storseier. -Ja.
Det blir stygt, men det blir gøy.
Du merket at presset var stort på ham.
Det var alt han kunne tenke på.
Jeg tenkte at det ikke var bra.
Det var ikke John.
Vi vet at vi er det beste laget.
La oss bevise det i dag. Vi må spille hardt.
La oss gå ut og ta…
Montana så til Rathman.
Finner Rice. Rice scorer for San Francisco.
Montana, raskt. Brent Jones.
Touchdown, 49ers.
Montana kaster til Rice. Touchdown.
De var et mye bedre fotballag enn oss.
Noen dager går man ut og bare føler seg bra.
Noen dager er det vanskelig.
Dette må være de verste tre quarterne John Elway noen gang har spilt.
Dessverre for ham, var det Super Bowl. Men du ønsker ikke slike dager for noen.
Spesielt da vi lå bak, presset jeg på og tok noen dårlige valg.
Kastet den bort noen ganger og gjorde utfallet enda verre.
John Elway vil få kritikk. Dette er hans tredje tap i en Super Bowl.
Men som han sa, han vil heller være der og prøve.
Han sa også at før han blir sett på som en stor quarterback,
vet han at han må vinne Super Bowl.
Det spilte ingen rolle hvor bra han spilte.
Det var bare at vi tapte.
Vi tapte igjen.
Elway tar snapen og løper inn for en touchdown!
Takket være Elways magi i siste sekund,
blir sluttresultatet av Super Bowl XXX, Denver 7, San Francisco 56.
STEMPELET SOM TAPER VANSKELIG Å BLI KVITT
Kritikken som kom med å tape Super Bowl, spesielt måten vi tapte på,
konkluderte med at Elway ikke kunne vinne den store.
Det er et stort press på ham for å bli kvitt spøkelset.
Før han blir anerkjent som en av de store,
sammen med Terry og folk involvert i Super Bowl,
må han vinne en.
Han må bli emosjonelt og mentalt sterkere.
Du kan ikke la noen vite at du har en bulk i rustningen.
Jeg er ikke typen som liker kontroverser. Det er han, derfor respekter jeg ham ikke.
Han svarte: "Dra dit pepper'n gror", ikke sant?
Skal jeg beklage? Det gjør jeg ikke. Da ville jeg innrømmet at jeg tok feil.
Avhengig av om han vant eller tapte, var det definitivt forskjellig stemning.
Vi kunne lese det, og vi ville handle deretter.
Det dikterte huset vårt og tyngden som kunne være der.
Han pleide å sitte på sofaen og bare gå gjennom det,
og tenkte på alt han kunne gjort annerledes.
Han skyldte aldri på noen andre enn seg selv.
Frustrasjonen vokste.
Ikke bare med oss som lag, meg som spiller,
men egentlig Colorado som helhet.
Rundt andre, tredje klasse,
begynte jeg å forstå hvor alvorlig situasjonen var.
Vi fikk drapstrusler.
Det var tider hvor politiet måtte patruljere huset litt oftere enn før.
Utenfor banen gravde media i Denver i Elways privatliv.
Ikke siden første sesong har John blitt så gransket.
Det var ikke så mye annet som skjedde i Denver.
Alt fokuset i media var på John.
Noen ganger vil man ha privatliv.
På den tiden på 90-tallet, hadde vi fire barn.
Jeg ble mye mer beskyttende.
Jeg ville at barna skulle ha et normalt liv.
-Bra skudd. -Bra!
-Hvem vant? -Pappa!
Ja! Kan jeg få denne?
Vi to!
Vi prøvde bare å passe inn som normale barn.
Jeg tror det vi savnet, var at vi aldri var anonyme.
Det var vanskelig å dra noe sted.
Jeg måtte venne meg til tanken på at dette hører med.
-Lykke til! -Takk!
Jeg pleier å si at det tar like lang tid å være grei som å være en drittsekk.
Jeg valgte å være grei.
Jeg tror det gikk utover barna noen ganger.
Lenge føltes det som jeg spilte den snille hele tiden.
Noen ganger ville jeg være som skurken i en western.
Jeg ville bare kunne være en skurk som blir skutt på slutten av filmen.
Forholdet til Dan var turbulent, for å si det mildt.
Jeg var frustrert over angrepet, hva vi gjorde.
Frustrasjonsnivået kom endelig frem.
KOMMUNIKASJONSPROBLEMER I BRONCOS
Var litt for åpen med Dick Connor. Han var en god spaltist i Denver lenge.
Jeg trodde ikke det ville slå ut så hardt som det gjorde.
Jeg har hatt mange nedturer i år. Denne uken har vært nok vært den største.
Det er vondt å lese noe som du ikke aner er et problem.
Jeg skulle ønske John hadde snakket med meg.
Jeg har vært på Dans kontor før og tenkt at alt er bra,
og ingenting har forandret seg.
Dette var en måte å forhåpentligvis få ham til å høre litt på meg.
Én stabiliserende kraft i Elways sesong var Mike Shanahan.
Bortsett fra faren min, er Mike Shanahan den beste treneren jeg har hatt.
Jeg tror ikke Dan likte det.
Jeg var i vektrommet med John og ble kalt inn til Dans kontor.
Der kaster han en avis på meg.
Han var sint.
Han sa: "Hvordan kom dette i avisen?"
Jeg sa: "Dan, jeg har prøvd å få dette forholdet til å fungere
de siste seks, syv årene.
Jeg går ned og henter John."
Da jeg kom inn, sa jeg: "Vil du si til Dan hvorfor du ikke liker ham?"
"Dan, kan du si til John hvorfor du ikke liker ham?"
John så bort og sa:
"Jeg hater deg mer enn noen andre i hele verden. Dette er grunnen."
Begge holdt på i et kvarter. Jeg syntes det var bra.
Dan endte opp med å sparke Mike.
Jeg følte meg ansvarlig fordi Mike ikke hadde noe med det å gjøre.
Tretti år senere er det noe jeg angrer på.
Forholdet mellom dem ble anstrengt nok til at Denver Broncos gjorde en avtale
om å sende John Elway til Washington Redskins.
ELWAY PÅ VEI TIL REDSKINS
Men Pat Bowlen stoppet det.
Da det skjedde, var muligheten for at jeg måtte dra et nytt sted skummel,
for jeg ville ikke dra.
Stabiliteten i Denver for barna mine, å bo på ett sted, det var viktig for meg.
Da forstå jeg nøyaktig hvor Dan sto.
Frustrasjonen økte.
Faen!
Pokker!
Den gikk ut her, se!
Akkurat der! Du er så full av dritt!
Jeg visste at det var et tidsspørsmål.
La oss fastslå at Dan var en god trener.
Jeg vil ha en mer aktiv rolle. Det er det jeg vil.
Og når man tenker på det,
om jeg hadde sagt ja for å fornye Dans kontrakt om et år,
ville vi nok begge vært nedbrutte og i tottene på hverandre.
-Hadde Elway noen påvirkning? -Nei.
John er en spiller. Han er ikke trener. Spillere avgjør ikke hvem som trener.
Jeg må passe meg for dere. Sniker dere innpå med den der.
Pat valgte John over Dan, uansett hva noen sier eller føler.
Pat Bowlen, bestemte seg til slutt for å gå med John Elway over Dan Reeves.
Jeg var glad for at Mr. Bowlen valgte å prøve å starte på nytt.
Jeg gledet meg til å se om vi kunne snu ting med et nytt system og ny trener.
Førstevalget mitt var Mike Shanahan.
Mike sa ja til å komme tilbake. Det beste som skjedde i karrieren min.
John følte endelig: "Jeg har en stemme,
og jeg har treneren jeg vil med kunnskapen han har. Vi kommer til å vinne."
Da Mike kom tilbake, hadde vi et bra fotballag.
Jeg sa: "Du skal få løpespill. Du er for gammel til å bli taklet.
Du kommer ikke til å overleve."
Mike gjorde en god jobb med å overbevise John om at:
"Du har fått for mye ansvar." John omfavnet rollen og kjøpte det.
Men det viktigste var at Mike var en aggressiv trener.
Jeg elsket at han angrep. Jeg sa: "Jeg er med på alt."
At Terrell Davis kom inn i livet mitt, gjorde jobben min mye enklere.
En jeg kunne støtte meg på i stedet for å bli støttet på.
Ingen har vært bedre i running back-posisjonen.
Hver overskrift, alle snakket om det.
Det var: "John Elway har ikke vunnet Super Bowl."
Som lagkamerat vil du hjelpe ham med å få sin første Super Bowl.
Det var målet vårt.
Her kommer blitzen.
Han går bort og kaster en lang pasning.
-Tuller du? -Det blir touchdown!
Shannon Sharpe tar den!
Elway var nesten nede, hopper opp,
og kaster et prosjektil til Shannon Sharpe på fire-yardlinjen.
Folk spør: "Hvem er den beste receiveren?" Jeg sier alltid: "Den åpne".
Så sier jeg: "Shannon Sharpe."
Hei!
Pittsburgh!
Shannon var en leder i garderoben når det kom til humør.
Jeg tror det var noe som styrket båndet i laget.
Kom igjen, forsvar. Stopp dem.
Kom igjen. Aldri si aldri.
Det vi gjorde, gjorde han.
Hvis vi spilte terning: "Hva spiller dere?"
Han spilte med oss. Hvis vi spilte kort, var han med.
Det var derfor gutta var villige til å gi alt for ham.
Han hevet seg ikke over noen.
Pappa snakket alltid om å være på et lag der alle prøver å vinne.
Du må ta vare på dem som tar vare på deg.
Jeg ringer presidenten. President, vi må ha nasjonalgarden.
Vi trenger så mange menn som mulig fordi vi knuser Patriots.
Dere gjør alt etter boken.
-Vi får fortsatt… -Men hva er vi? 11-1.
11-1!
I '96 var vi 13-3.
Vi hadde hjemmebanefordel.
Jacksonville var et relativt nytt lag.
Det var mitt 14. år.
Jeg hadde veldig lyst til å komme til Super Bowl.
Vi var ikke i nærheten av det vi skulle være i den kampen.
De kom hit og overrasket.
Vi ble slått 30-27.
SLUTTRESULTAT JAGUARS 30 - BRONCOS 27
John var veldig sint. Jeg hadde ikke sett ham slik før.
Løkken strammet seg.
Det var litt gråting den kvelden,
barna så meg, og på grunn av forventningene,
var det nok det verste tapet jeg har hatt.
Da vi kom tilbake i 97, var vi på hevnturné.
Ja!
Vi hadde noe å bevise, men ikke overfor det andre laget.
-Det var for hverandre. -Klar!
John visste at dette var hans siste, beste sjanse.
Det var nå eller aldri.
Davis på høyre side. Davis er på 5, touchdown!
Terrell Davis går inn Broncos tredje touchdown i første halvdel.
Jeg elsker dette. Hevnen er søt.
Kom igjen! Red right, F short, 18, 5.
-Klar! -Videre til Davis på høyre side.
Terrell stuper inn i målsonen! Touchdown, Denver!
Ja!
Publikum er sjokkert her på Arrowhead Stadium.
To minutter igjen. Tredje og seks for Denver på Broncos 15-yardlinje.
De leder 24-21. Dette stedet går av hengslene.
Snapen er bra. Femmannsrush. John kaster. Den tas imot!
Første down på 30-yardlinjen. Shannon Sharpe!
Årets viktigste første down!
Elway til Sharpe for 18 yard! Kjære vene!
Denver skal til Super Bowl! De er AFC-mestre!
Jeg ringte mamma fra flyet. "Kan du tro at vi skal til Super Bowl?"
Det var en lang stillhet.
Til slutt sier hun: "Må vi tilbake til Super Bowl?"
Jeg var livredd.
Media sa at Broncos ikke hadde sjanse mot Packers.
Jeg var også bekymret for faren min. "Hører han det?
Er han klar over at de ikke vil vinne?"
Green Bay 24, Denver 17.
-Green Bay. -Green Bay.
-Green Bay vinner.
Green Bay vinner.
Jeg er Joe Montana.
Jeg vet ikke stillingen, men tror på Green Bay.
Tenker du, i en alder av 37: "Dette er min siste sjanse på Super Bowl"?
Blir det tøft å havne i Hall of Fame om du ikke vinner Super Bowl?
Hvordan er det å høre folk si: "Han kan ikke vinne den store"?
Du har hørt det i 14 år.
Det brenner hele tiden. Det har holdt meg gående.
Vi visste hva som sto på spill. Green Bay var tittelforsvarer.
De er tilbake. De har den regjerende MVP-en.
Brett Favre, ligaens beste spiller tre år på rad,
mot den sentimentale favoritten, Elway,
som vil rette opp sine tidligere Super Bowl-opplevelser.
Vi visste at de var et bra lag.
Forsvaret deres var best på nesten alle områder.
Vi skulle løpe for å vinne kampen.
Han visste det. Han sa: "Jeg gjør hva som helst."
Som quarterback, fra Stanford, nummer sju, John Elway.
Blue 58!
Klar!
Brett går for målsonen. Der er Antonio Freeman.
Touchdown, Packers!
På et helt nydelig kast av Brett Favre.
Terrell spilte fantastisk. Angrepet kontrollerte scrimmage-linjen.
Elway gir til Davis, inn i målsonen, touchdown!
Ja!
Jeg ble sparket.
Jeg tror Davis er skadet.
Terrell Davis er på begge knær.
Plutselig begynte synet mitt å svekkes. Jeg tenkte: "Å nei, jeg får migrene."
Da TD lå nede, var jeg bekymret.
Han er svimmel.
Han slet med migrene, men hadde aldri hatt det under en kamp.
-Dette er… -Ille.
…kostbart for Broncos.
Han kommer ikke til å kjøre hardt lenger. Han er ute av kampen. De tar ut Davis.
-Jeg kan ikke se. -Bare gjør dette.
Ikke tenk på å se. Vi skal late som med 15 lead.
Om du ikke er der, tror de ikke vi skal løpe.
Jeg tror alle tenkte: "Vi gir oss ikke".
Det viste hva slags type Terrell Davis er.
Han fortsatte. Jeg sa: "Jeg skal tilpasse meg til deg."
Vi tar red left, F short, 19, Bob King.
Klar!
Play fake, Davis. Elway ruller til høyre.
Kom igjen, John!
Han kan løpe den inn.
Klassisk John Elway, 37-åringen scorer med beina.
Lang pause. Da vi gikk ut igjen, kunne jeg se.
Vi skulle gi alt. Vi skal kjøre over alle.
Super Bowl 32 er uavgjort, 17-17.
Det er tre minutter igjen av tredje quarter.
Tredje down, seks og en halv, vi er på 12-yardlinjen.
Vi står mot et av ligaens beste forsvar i rød sone.
John kommer til å bli gal når jeg ber om dette spillet, men jeg må.
Ok, Point Slice.
-Go west, right slot. Point Slice. -Kom igjen.
Dette var et spill vi laget spesielt for denne kampen, mot det forsvaret.
Jeg var ikke en stor fan av spillet.
John hatet det. John hatet spillet.
Vi trente på spillet på trening, og hver gang fikk jeg ballen.
Jeg sa: "Hva skjer hvis vi ikke får den dekningen?"
Han sier: "Det skjer hver gang i den situasjonen." Gjett hva som skjedde.
Ellevte spill i denne driven som startet på Broncos åtte.
Tredje og seks. Elway, shotgun.
Vi gjorde spillet. De dekket ikke som planlagt.
John gjorde det selv.
Jeg visste det da jeg så hvordan de sto, at det ikke var forsvaret vi ønsket.
Da jeg tok opp hendene for å si at jeg var åpen,
ble John jaget ut av pocket.
Og mens han løp, tenkte jeg:
"Gå dit, om noe skjer, kan du hoppe på ballen."
Men jeg gjorde det ikke. Jeg bare sto der og så på ham.
Kom igjen, John.
Innenfor ti, hodet først.
Han stuper innenfor fem-yardlinjen!
Jeg så at han fikk første down.
Vi gikk amok.
Elway løper, ser, løper,
stuper innenfor fem-yardlinjen for første down.
Er han bare 37?
Hvor viktig er denne fotballkampen?
Hvor mye vil John Elway vinne denne fotballkampen?
Man ser quarterbacker gå ned, men ikke Elway.
Da han gjorde det: "Fy faen, vi kan ikke svikte ham."
-Mållinjen! -Mållinjen!
Laget var der for å vinne for ham.
Alle visste hvor mye det betydde for John.
Elway, Davis.
Davis til målsonen. Touchdown, Denver!
Det var en drive på 93 yard.
Trettiåtte år uten et mesterskap skal bli avgjort av ett spill.
Fjerde og seks.
-Trettito sekunder igjen. -Kom igjen.
Nå gjelder det.
Kom igjen!
Ett spill til mesterskapet.
Pust dypt, kom igjen. Blue 58, hut!
Blitzen kommer. Favre kaster!
Pasningen
når ikke frem! Denver vinner!
De kommer til å vinne!
Tuller du med meg?
Broncos har klart det!
De har sjokkert alle og vunnet Super Bowl 32!
Jeg kunne slippe ut alle følelsene jeg hadde lagret inni meg…
Å kunne gi slipp på det var…
Det var helt ekstatisk, vi kunne ikke tro det.
Barna var der. Det bare…
Helt utrolig. Ja.
Det var 1000 kilo som forsvant fra alle skuldrene våre.
Total lettelse.
Som jeg, ærlig talt, mener er en bedre følelse enn lykke.
Denne er for John!
Du merket at han aldri hadde vært så lykkelig før.
Og det er…
Jack, kom hit!
Hånden min skjelver. Jeg er stolt av deg.
Å treffe faren min…
Visst pokker..
Endelig gikk det.
…han var like lykkelig som meg.
Han er så god at jeg kanskje kjøper den.
Sir!
Det vekket gode minner.
Bronco-fansen strutter av stolthet i Mile High City.
Over en halv million hyllet Super Bowl-mesterne
i paraden gjennom Denver sentrum.
Broncos vant 31-24 mot Green Bay Packers på søndag,
som gjør John Elway til den eldste QB som har vunnet Super Bowl.
Det er bare et visst antall ganger man kan bli slått rett i pannen.
Denne gangen slo vi.
Jeg vet ikke om man fortjener noe, men de 53 gutta og trenerne på laget,
vi fortjente det sammen med dere. Takk.
Han sier han vurderer å legge opp,
men vil først nyte øyeblikket, i hvert fall en liten stund.
Han vil avgjøre fremtiden etter å ha pratet med familie og lagkamerater.
Ett år til!
Jeg må spørre når du er her, vil du spille ett år til?
Vil du ikke se hvordan det er?
Gå på banen som regjerende Super Bowl-mester?
-Det må friste. -Jeg har bestemt meg.
Ja?
Faren min hadde aldri latt meg slutte med noe annet enn bryting.
Vi hadde et langt møte.
Han så på meg og sa: "Du har fortsatt de fysiske verktøyene."
Alle gratulerer meg med å komme tilbake. Jeg dro aldri.
Det føltes ikke rett. Hjertet mitt sa ikke at tiden var inne.
Jeg kommer tilbake for å vinne.
Han skulle gjøre seg klar til å spille. Men han hadde det vondt.
Han tok flere sacker enn Dan Marino og Montana til sammen.
Jeg har hatt dette kneet siden jeg ble skadet på high school.
Jeg tenker ikke ulikt om det nå enn da.
Vi har alle lært at du krummer nakken og kommer deg gjennom det.
Det er sånn du bygger karakter. Det er sånn du beviser karakter.
Jeg tror John Elway kan ha skadet hamstringen.
Du er tøff. Det er bare smerte.
Elway hadde store smerter.
Med ryggen vet man aldri.
Og bare gjør det.
Davis, første down og mer.
Femten, ti, touchdown!
Kampen er over.
Broncos er AFC-mestere på nytt.
De skal tilbake til Super Bowl.
Her kommer hyllesten for John Elway. Seksten år.
Storhet er mer enn bare prestasjonen på banen.
Denne mannen har blitt en integrert del av Denver-samfunnet
og vil være det lenge.
John var fotball først.
Han visste at jeg hadde familien.
Jeg følte at det var…
Jeg skulle gjøre livet hans lettere. Jeg tok det med meg gjennom ekteskapet.
På den tiden var vi ganske distanserte.
Forholdet vårt begynte å skrante.
Moren min får ikke nok honnør for at det var hun, da pappa jobbet,
som tok vare på oss, fordi…
En flott mann, men han koste seg med trenerne
på fritiden også, som du må gjøre i en slik jobb.
Det krever en spesiell kvinne. Jeg spøker med, vi har vært gift i 40 år:
"Jeg var snill med Jan. Jeg dro aldri hjem."
-Det var lange timer. -Derfor har vi vært gift i 40 år.
Jeg tror at før vi giftet oss,
forsto hun ikke helt hvordan livet til en trener var.
Men hun var ikke bare en flott kone, en flott mor,
men også god trenerkone fordi hun forsto hva som fulgte med jobben.
Han sa: "John, hør her.
Jobben min er førsteprioritet, og familien nummer to.
Alle andre vil si det er annerledes.
Men vet du hva? Jobben min var å ta vare på familien min.
Om jeg ikke har en jobb, kan jeg ikke forsørge familien."
Jeg pleide å være ganske skremt. Jeg var ikke så åpen med ham i oppveksten.
Han var mye borte også.
Jeg prøvde å være stoisk. Han er en veldig stoisk person.
Målet med det jeg ville bevise i fotball
tok fokus og besluttsomhet bort fra familien min.
Jeg prøvde å være så til stede som jeg kunne.
Av og til når jeg var hjemme, var jeg ikke til stede.
Jeg tenkte på hva som skjedde i fotballivet mitt.
Barna hans er ikke barn lenger.
De begynner å bli unge voksne, og han har gått glipp av mye av det.
Det er slike ofre idrettsutøvere gjør.
Det viser hva som kreves for å bli best, for du blir ikke best mellom ni og fire.
Da vi fant ut at vi skulle møte Dan Reeves i Super Bowl,
så jeg på Mike og sa: "Hvordan er det mulig?"
Reeves og Shanahan.
La oss bare si det er litt historie der.
Det er fortsatt mange sår fra det familien min har måttet gjennomgå.
Hei.
Hvem hadde trodd at vi skulle møte Dan i Super Bowl?
Jeg vet det.
To ganger på rad.
-Vi må banke ham. -Jeg vet det.
45 år gamle Steve DeBerg, reserve-quarterback for Falcons,
filmer det som definitivt er høydepunktet i hans 18 år lange karriere.
Det er dette vi har jobbet for.
Vi kan ikke vinne i første eller andre quarter.
Vi må spille 60 minutter med Bronco-fotball, så blir vi mestere.
La oss ha 60 minutter med moro og vinne på tre.
-En, to, tre! -Vinn!
Super Bowl 33 er i gang.
I-formasjon nå. Denver første og mål innenfor én.
Howard Griffith over venstre guard.
Griffith scorer en touchdown for Denver.
Robinson, som skulle ha kontroll i midten, ble slått og fraløpt.
De øyeblikkene kan man ikke beskrive for folk.
Jeg fikk se mannen, myten, legenden i sitt ess, på toppen av karrieren.
Kom igjen. La oss avgjøre.
Dere må spille bra forsvar!
-Som i sluttspillet. -Kom igjen!
-Ikke gi dem en touchdown! -Skjønner?
Ikke gi dem en touchdown. Dere har ikke gjort det ennå!
-De sier at falk smaker som kylling. -Stopp.
De sier det smaker som kylling.
Griffith går til venstre.
Elway, med en quarterback draw, kaster seg mot mållinjen.
-Han er inne. -Ja!
Touchdown, John Elway og Denver.
Han reiser seg med et stort smil. Og hvorfor ikke?
Klubben hans leder 30-6.
John Elway er i rute til å bli MVP.
Vet du hva? Jeg får følelsen av at dette kanskje er hans siste kamp.
SLUTTRESULTAT BRONCOS 34 - FALCONS 19
Jeg snur meg når de skal gi ut trofeet.
Jeg fikk trofeet av Terry Bradshaw.
Så man høster det man sår.
For en fantastisk fyr som ga meg trofeet i min siste kamp.
Ingen sure miner.
Ikke faen om det er.
2. MAI 1999
Takk.
Dette er vanskelig.
Det er et veddemål i garderoben på hvor mange ganger jeg vil gråte.
Så jeg skal prøve å holde meg under.
Men jeg kan ikke gjøre det fysisk lenger.
Det er vanskelig for meg å si.
For det andre handler det om familien.
De har vært fantastiske i 16 år,
helt siden ungene ble født.
Familielivet har vært fokusert rundt meg og fotball.
Og det er på tide
at det fokuserer rundt dem.
Jeg var ikke bekymret for fremtiden.
Jeg tenkte: "Jeg skal slappe av et par år, tre ut av rampelyset,
og så være far for barna."
Etter å ha vært i ekstase, etter å ha vunnet to Super Bowl,
trodde jeg at jeg skulle ri inn i solnedgangen.
Livet er flott. Alt er perfekt. Jeg har oppnådd alt jeg ville i NFL.
Livet snudde og ble tøffere enn noensinne de neste tre eller fire årene.
JOHNS TVILLINGSØSTER
Jana ble diagnostisert med stadium 4 lungekreft,
og hun røykte ikke.
Det var merkelig… Hun hadde krampe i leggen.
Vi gjorde alt vi kunne for å finne en løsning på det.
Faren min var veldig opprørt. Ting var ikke riktig.
Jeg la merke til at det var noe rart med måten han oppførte seg på.
Påskemorgen ringte mamma. Vi lå fortsatt i senga, og Janet svarte.
Hun så på meg og sa: "Faren din døde i går."
Han døde den kvelden.
Fikk hjerteinfarkt.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre. Jeg tok på meg shorts og bare løp.
Jeg må ha løpt ti kilometer.
Halvannet år senere ringte min storesøster, Lee Ann.
Hun sa: "John, du må komme hit nå."
Jana var på sykehuset, hun hadde vanskelig for å puste.
Så jeg dro dit den dagen.
Hun trengte en MR-undersøkelse for å se hva som foregikk.
Det endte med at hun døde
i MR-maskinen.
Så…
…enda et stort slag.
Jeg sier alltid:
"Jeg var den første og siste som så henne."
Det var tvillingen min, så.
Det skulle ikke være så vanskelig i dag.
Ok.
For enhver idrettsutøver, spesielt en på hans nivå,
er det identiteten deres, så å miste det, er et tap.
Og så miste sin andre halvdel i Jana, og deretter sin beste venn i min bestefar,
det var ufattelig hvor mye smerte det var.
Jeg følte for faren min.
Men jeg var også et barn som prøvde å forstå det selv.
Det var vanskelig å forstå hva som skjedde og hvilke følelser vi følte.
Mine foreldres ekteskap raknet, og det var veldig tydelig i hjemmet vårt.
En av tingene som gjør meg trist på vegne av moren min,
er at hun var en fenomenal idrettsutøver.
Jeg tror at hun mistet sin egen identitet i ham,
ved å støtte ham.
Jeg trodde jeg skulle være gift for alltid.
Dessverre kom det til punktet hvor det var bedre for barna
at vi skulle være fra hverandre.
En gang i livet, i hvert fall i mitt,
kommer det en spiller som blir så viktig for oss,
og som blir så stor helt, at nummeret og navnet hans er synonymt.
Det blir aldri en nummer sju igjen for Denver Broncos.
Elway!
Det var den tøffeste tiden i mitt liv.
Jeg var bekymret for ham som venn.
Han var ikke seg selv.
Du er vant til å være rundt folk hele tiden,
og plutselig krymper sirkelen mye.
Det blir ensomt.
Jeg tenkte: "Hvordan skal jeg klare dette?"
Jeg ville vise at jeg kunne gjøre mer enn å spille quarterback.
Jeg var heldig som fikk fotball tilbake i livet mitt.
Mr. Bowlen ga meg en mulighet til å komme tilbake til Broncos som GM.
Jeg kom meg på rett spor igjen og klarte å nyte livet litt mer.
Da jeg fikk jobben, tenkte jeg på hvor stolt pappa ville vært.
Han hadde et godt øye for talent, så jeg tenkte på
om jeg kunne være like god å vurdere talent som ham.
Med det sagt, vil jeg introdusere Broncos neste quarterback, Peyton Manning.
Første og mål, C.J. Anderson, venstre guard i Kuechly,
Andre forsøk på mållinjen, touchdown, Denver!
Denver Broncos er mestere! De har vunnet Super Bowl 50!
Det er annerledes å vinne mesterskap som GM,
men det er like tilfredsstillende som det er som spiller.
Denne er for Pat!
Da jeg sa: "Denne er for Pat",
tenkte jeg også: "Denne er til pappa også."
Han gjorde noe som ingen andre har gjort.
Av de tusenvis av spillerne i NFL-historien,
har bare én vunnet en Super Bowl både som spiller og GM.
John var mer enn en sportsfigur her i Colorado.
Ingen visste hvor Denver var før John kom hit.
Han hjalp bokstavelig talt en by forvandle seg.
John Elway er en av de største idrettsutøverne som har levd.
Da jeg endelig gikk av som Broncos GM,
var det riktig tidspunkt.
Å trekke seg stille ut var en perfekt måte å forlate fotballen på
og ri inn i solnedgangen.
Det er på tide å slappe av litt.
Som 65 år gammel, kan jeg lukte på rosene nå.
Vi har mye energi
Ingen har det morsommere i hele verden nå.
Det lukter som død fisk.
Ja, men jeg liker det!
Skal vi begynne på maten?
Disse her borte, hva?
Han elsker å komme til Coeur d'Alene, for det er som et fristed,
et sted å slappe av og stenge all støyen ute.
-Hvor gammel er du? -Velg!
Hvor gammel er du?
-Si "ett". -Ett.
-"Ett". -Kan du si "ett"?
Ja, han sa det.
Vi slo deg, Poppi.
-Hva? -Vi slo deg.
-I båten? -Ja.
Ja. Liker du å vinne?
Jeg liker å slå deg.
Liker du å slå meg?
Stressnivået, evnen til å være til stede, det er annerledes.
For selv om du kunne dra hit før, var hodet ditt et annet sted,
du tenkte på andre ting,
men nå kan du være her, være til stede med barnebarna.
Jeg visste du ville bli mindre stresset, lykkeligere og endelig få pensjonere deg.
Gjøre det du ville.
-Jeg tror du finner deg til rette i det. -Ja.
Nå kan jeg snakke med ham om alt, noe jeg aldri ville ha gjort før.
Det er veldig gøy å bli venner med faren din.
Jeg husker i tredje klasse, etter du vant den første, hele klassen…
-Hva? -Virkelig? Jeg ville blitt så flau.
Jeg ble flau.
Jeg bare: "Takk."
Hvordan er den nye hansken?
Jeg mener, John definitivt…
Det er en storhet ved ham.
Hvordan er den? Er den bra?
Så å se ham være med barna og elske barnebarna slik han gjør,
Det er flott å se at
at det spiller ingen rolle, han er bare Poppi.
Tjue!
Jeg er veldig fornøyd nå,
jeg har ingen forventninger jeg må leve opp til,
bortsett fra å være en god far og bestefar.
Jeg kan nyte livet uten å ha savnet etter fotballen i magen.
Det var verdt alt det harde arbeidet, og nå skal jeg nyte det.
Du liker det eplet, ikke sant? Er det et godt eple?
Skal du spille fotball?
TIL MINNE OM JEFF SPERBECK
Tekst: Jon Haaland