Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Hová menjünk?
Nem hallottam. Hogy mondtad?
Nos, hová menjünk?
Hawaii a nyilvánvaló választás.
Gondolj csak bele! Hagyd abba!
Figyelnél rám, légy szíves?
Nem véletlenül lábadoznak az emberek a tengerparton.
Aztán panaszkodnál, hogy mindened homokos.
Boldog lennék.
Hát, az a legfontosabb.
ÖRÖKKÉ VELED?
Gyorsabban, tata!
A Sziklás-hegység kellemes. Ott a tél is elviselhető.
A hideg az hideg, Joan.
Olyan hely, ahonnan sosem akarnál elmenni.
Naplesben ma 29 fok van.
Olaszországban?
- Floridában. - Az nem nekünk való hely, Larry.
Jesszusom, Joan, ne légy ekkora sznob!
Nem nekünk való.
Pont úgy beszélsz, mint Karen.
Karen a barátom, és nincs jól.
Jó, de attól, mert haldoklik, még nem kell szentté avatni.
Jézusom, Larry!
Nézd, vannak hegyek, van hó…
Kismillió dolog, amiért panaszkodhatsz. Imádni fogod.
Nem szeretek panaszkodni. Senki sem szeret panaszkodni.
Nem akarok veszekedni. Nagy nap a mai.
Tudtad, hogy volt, aki meghalt egy ilyenen? Láttam az interneten.
Nemfelfedő buliba megyünk.
Értem, hogy nem akarják, hogy meglepetés legyen…
- Nem hagynád, hogy örüljenek? - …de csak ezért bulit rendezni?
A meglepetések életem nagy örömforrásai voltak.
- Emlékszel… Emlékszel arra… - Már mindenből bulit csinálnak.
…amikor biztosra vetted, hogy Zach lány lesz?
- Mindenből esemény lett. - Nem szereted a bulikat.
Bizony. Nem szereted jól érezni magad.
- Már ovibúcsúztatók is vannak. - Az boldogít, ha pocsékul érzed magad.
Ötévesen! Mit értek el?
- Én csak… Nem éreznénk jól magunkat? - Muszáj nagy bulit rendezni…
- Óriásit. - Larry!
Érezzük jól magunkat, oké?
Seggfej!
Jól érzem magam. Jól érzem magam. Jól érzem magam.
Joan!
- El kell mondanunk. - Tudom.
Hadd élvezzem ki ezt a napot!
Sam, megfognád a lufikat?
Oké, vettem. Én fogom a lufikat.
- Megjöttünk! - Szia, Larry! Mizu?
- Szia! De jól nézel ki! - Megjöttünk. Ó, a forgalom hihe…
- Szia! Hogy vagy, édesem? - Kösz jól, anya!
- Szia! Szia! - Nagyi! Nagyi!
Örülök, hogy látlak, kedvesem.
FIÚ VAGY LÁNY?
Együnk a tortából!
- Sam, a lufik! - A kezemben vannak!
Kösz, papa, hogy nálatok csinálhatjuk.
- Fiú lesz. - Honnan tudod?
Mert a fiúk fekszenek ilyen alacsonyan.
Hamarosan jön a 65. házassági évfordulótok. Mi a titka?
Ha kipukkasztasz csak egy lufit is, sose tudod meg!
Nagyi, találtunk egy doboznyi régi fotót a pincében.
Köszi, édesem!
Ő meg ki?
Papa volt katona is?
Nem, kicsim. Ő nagyi irritálóan jóképű első férje.
Jesszusom, micsoda fess fickó!
Papa kedvéért hagytad el?
Nem, kicsim.
Luke katona volt, és meghalt a háborúban.
Lar, jó nagy mázlid volt, hallod.
Lefogadom, hogy jó apa lett volna.
A biológia nem így működik.
Lar?
Hagyd, csak hülyéskedik!
Fogd be, Zach!
- Jól vagy, Larry? - Apa?
- Larry! Larry!
Larry!
Gondolom, nem számítottál rá.
Mi a fene történik? Hol van Joan?
Hölgyeim és uraim, elértünk a csomóponthoz.
Kérjük, hagyják el a vonatot,
és induljanak az örökkévalójuk felé!
Nem emlékszem, hogy jegyet vettem volna.
Ezek szerint nem sikerült a műtét.
Nézzenek a lábuk elé! Az orientációs zavar természetes.
Friss elhunytak érkeznek Észak-Amerikából a 301-es csomópontra.
Mi ez az egész?
Minden, ami jó a középkorban, és semmi lepra. Erre!
Bulizni akarsz? Buli éjjel-nappal!
Szervusz, cimbi! Üdv! Új vagy itt, ugye?
- Hol vagyok? - Jessica?
Még nem jelentkezett be.
Jessica?
- Mi ez itt? - A TK-ja hamarosan itt lesz.
- Üdv, Sandro! Kövessen! - Hahó! Segítene? Én…
A TK-ja hamarosan itt lesz.
- Maga nem az? - De, viszont nem a magáé.
- Jöjjön! - Jessica?
Utolsó figyelmeztetés a 174-es Dingle Világába utazóknak!
Hahó, itt dolgozol?
Nem, drágám, orvosi tanácsra vagyok itt.
Figyu! Szerintem elraboltak.
Nem rabolt el senki.
Akkor hol a családom? Hol van Joan? És én hol vagyok?
A csomópontban. A TK-d hamarosan…
Itt lesz. Tudom.
A következő vonat 15 perc múlva érkezik.
Az utolsó szerelvény öt perc múlva indul a 301-es csomópontról.
Ó, Jill! Ez csak zaj.
Ismerem magát, Jill.
Egy vödör Chardonnay és egy medence kell magának.
A Chardonnay-t nem vetem meg.
Akkor pont van egy örökkévalóm magának.
Oké.
Aha. Oké.
Egyenesen előre!
Ó! Bocsesz!
Nyikhaj!
Larry Cutler?
Van itt egy Larry Cutler?
- Én volnék. - Larry?
- Én vagyok. - Üdv, jóember! Bocs a késésért!
Egy tök másik kapunál dekkoltattak.
Kihez van szerencsém?
Anna vagyok. A TK-ja.
- Ami mit is jelent? - Túlvilági koordinátor.
Olyan munka nincs is.
Maga meghalt, Larry.
Nem.
De. Kampec.
Nem. Dehogyis! Bevertem a fejem. És…
Kislány.
Na, járjunk egyet!
Oké, figyeljen! Üldögéltem családi körben,
- amikor én… - Meghalt.
Nem, és én… Bármit is akar biz…
Nem is fáj. Fura.
Nézze csak, Larry!
Ez meg hogy lehet?
Amikor idejut, a külseje a legboldogabb életkorát tükrözi.
Bármikor is volt az.
Ezért van itt annyi tízéves fiú,
és nem túl sok tini.
Ó, baszki! Joan! Joan, a feleségem! Nekem… Vissza kell mennem.
Ó, Larry, nézze a jó oldalát! A dákója megint működik.
- Szia, Anna! - A…
A dákóm mindig is működött.
Nincs mit szégyellnie. Láttunk itt már mindent.
Oké. Ha tényleg halott lennék, nem igazán érdekelne, hogy működik-e…
A dákó.
Nem szégyellném magam és nem zsörtölődnék,
mert a mennyben nem zsörtölődik az ember.
Nagyon furcsa dolgokat terjesztenek odalent.
Mondja, Larry, mi az a lélek?
Nem tudom. Gondolom, önmagunk legtökéletesebb verziója.
Nem. Szimplán csak maga.
Nem, ez így nem stimmel.
Ha sokat zsörtölődött az életében, Larry, lehet, a halálában is sokat fog.
Sokat morgott, Larry?
A nejemnek szüksége van rám, oké?
Sajnos ez nem így működik.
Ébresztő, Larry! Ébresztő! Ébresztő! Mozgás, haver! Gyerünk!
VILÁGVÁROS SOSEM ALSZIK
Ez meg mi volt?
Ha álmodna, nem érezné a fájdalmat.
Meg sem éreztem.
Maguk, vén fószerek örülni szoktak a dákó dolognak.
Ide hallgasson, beszélni akarok Istennel, jó?
- A főnökkel. - Aha, szóval maga is afféle.
Nem is tudom, miért nem ezzel kezdte.
Rengeteg örökkévalónk van.
Ószövetség, Újszövetség, Hinduizmus, Buddhizmus?
- Miben utazik? - Várjon már! Nincs Isten?
Nem t’om. Higgye el,
ha eltölt pár száz évet valamelyik örökkévalóban,
magát sem fogja érdekelni!
Maga kinek dolgozik?
Franknek.
Oké, és kinek dolgozik Frank?
Tomnak. Nem tökmindegy? Mozgás!
Nem érünk rá. Nem maga az egyetlen ügyfelem, Larry.
Oké. Hát,
bocs, hogy a paradicsomot nem úgy képzeltem el, mint az életet!
Ez nem a paradicsom.
Ez csak egy rövid átmenet az élet és az örökkévalóság között.
Ó, igen, kiérdemelte az örökkévalóságot.
- Valóban? - Mindenkinek ezt mondjuk.
Mindenkinek jár az örökkévalóság. A jónak, a rossznak és a csúfnak is.
Szóval az egész „élj értékes életet” dolog kamu?
Attól tartok.
- Vörös ajtós szökevény. - Hagyjanak!
- Ne! - Ne avatkozzanak bele!
- Rá se rántson! - Hagyjanak!
De vörös ajtón át ne rohangáljon!
Nem mehetek vissza! Nem megy!
Jöjjön ide! Jöjjön csak…
- Szálljon le rólam! - Nyomás, Larry! Mozgás!
Utolsó figyelmeztetés a 234-es Alpok Világába utazóknak.
Ez a szállásom?
Addig, míg örökkévalóságot nem választ magának.
Majd elmondom.
KATOLIKUS VILÁG MIT ÉR AZ ÉLET EGY KIS BŰNTUDAT NÉLKÜL?
- Mondja csak most! Halott vagyok. - Nahát! Az elfogadás kipipálva.
Bekészítettük a kedvenc ruháit a szekrénybe.
Ha körül akarna nézni.
Anna?
Nem sújtotta az 1840-es évek Írországát pusztító éhínség a burgonyavész miatt,
miközben a britek elvitték a többi élelmet?
Nos, itt ugyan nem!
MOSTANTÓL ÉHÍNSÉGMENTES! ÍR VIDÉK
Soha nem akart kapitány lenni…
Rühelli a ruhákat, de nem akar megfázni sem?
Nos, az 454-es Naturalista Államban mindig kellemes 22 fok van.
Jól festesz, Jim!
Súlyos ez a „kardigálás”!
Szívást kérek, a fenébe is!
Elvesztettük.
ORVOSI VILÁG SZAKMAI TAPASZTALAT NEM SZÜKSÉGES
De rám találtál.
Ha erőszakos halált szenvedett,
kérjük, forduljon túlvilági terapeutáinkhoz!
KAPITALISTA VILÁG
Hát, az egyetemen én is kísérleteztem.
FÉRFIMENTES VILÁG TÖBB PASIT NEM KELL ELVISELNED
ZÁRVA 443-ES VILÁG MEGTELT
444-ES HAMAROSAN NYÍLIK
BÁR
Hahó!
Üdv!
Zavaros minden, ugye?
Eléggé.
Bocs, de… házas vagyok.
Mit szólna, ha azt mondanám,
hogy intézhetek egy helyet a legmenőbb örökkévalóságban…
Marge! Ismered a szabályt. A bárban nincs üzletelés.
KAJAVILÁG
SÁTÁNISTA VILÁG 666
Valami erőset kérek!
Első nap?
Mi maga, valami angyal?
Ó, nem, nem.
Csak egy pultos.
Ó, baszki, nekem is dolgoznom kell?
Csak ha itt akar maradni.
Tudja már, hová menne innen?
Nem… Gőzöm sincs.
Leginkább valami napos tengerpartra.
De a feleségem nem szeretné, szóval nem maradhatok sokáig.
A TK-ja nem magyarázta el a szabályokat?
Nem, elég hajszoltnak tűnt.
Oké. Szóval a legfontosabb az,
hogy ha választott, nem válthat másik örökkévalóra.
Nem mehet látogatóba sem. Kizárt.
Az örökkévalóság örökre szól.
Amíg világ a világ.
És ha valaki megszegi a szabályokat? Megint megölnek, vagy mi?
Szigorúan véve azt nem lehet.
De ha megszeg egy szabályt, visszaél a türelmükkel vagy örökkévalót váltana,
akkor az ürességben köt ki.
Az olyan, mint a pokol?
Nagyon hasonló.
Örökké tartó sötétség.
A feleségem rákos. Halálos.
Sajnálom.
A halálban az a bűntudat a legrosszabb, amit a hátrahagyottak miatt érzünk.
Tudom. Azt ígértem neki, hogy örökké gondoskodni fogok róla.
És most beteg, és magára maradt.
Felöntené valamivel?
Iszonyatos íze van.
Jó reggelt, álomszuszék!
’Reggelt, drágám!
Mi a fene?
Mi ez? Hogy került ide?
- Larry, hát nem emlékszik? - Mire?
Nem történt semmi. Vagy igen?
Nyugi, csak szívatom! Van kulcsom.
- Miért van kulcsa? - Az most mindegy.
Úgy látom, jót mulatott tegnap.
Azt hihetné az ember, hogy holtan nem lehet másnapos.
Ugye? Mindenki benézi.
Kérdeznék valamit.
Hadd szóljon!
Akik itt melóznak, nem választottak örökkévalót. Miért?
Hát, akad, aki nem fogadta el a halált,
mások meg a szeretteikre várnak.
És vannak még a bizonytalanok. Azok a legrosszabbak.
Maga miért maradt?
Majd egyszer elmesélem.
Na, bökje ki!
Hová megy? Sikerült dönteni?
Nem. Látnom kell Joant.
Honnan tudom meg, milyen közel jár?
Sajnálom, de ez nem így működik. Nem tehetek ilyet.
Szóval a „fentről mindent látnak” is csak egy újabb baromság?
Most morcos?
- Dehogyis. - Morci az arca.
És azok, akik előttem haltak meg? A szüleim?
Hogy találkozhatom velük?
Arra nyilván van lehetősége, de akkor ugyebár…
- A szüleimmel leszek örökre. - Örökre bizony.
Ezért javasoljuk, hogy magával törődjön.
Vigasztalja a tudat, hogy mindenkinek jó dolga van!
Érti?
Joan mindig úgy gondolt a halálra,
mint egy újabb váratlan meglepetésre.
Imádta a meglepetéseket.
Pedig könyvtáros volt, nem?
Ja, de ők is szeretnek meglepődni.
Ha várni akarnék, mi a teendő?
Kerítsek melót? Legyek csapos?
Nem. Csak szeretne az lenni. Gondnoki szektor.
- Tud mosni? - Aha.
Legalább a szoba szép.
Ja. De itt a kliensek laknak.
Ha nem dönt, akkor innen mennie kell…
Azt mondták, pokol sincs.
Az alagsorba.
Az ottani szobák sokkal szerényebbek.
Jesszusom, menten elővette a poklot.
Rühell mindenkit? Remetevilág!
Üdv! Elnézést…
ARISZTOKRATA ÁLOM BŰNTUDATMENTESEN
A STUDIO 54 VILÁGA
Egy szippantást? Neked, tesó?
VONATMENETREND
MENNYEI KAPUK - STRANDVILÁG
ŰRVILÁG - KASZINÓVILÁG
KAJAVILÁG - HINDU VILÁG
Utolsó figyelmeztetés a 167-es Cowboyvilágba utazóknak.
Kér egy cigarettát?
DOHÁNYOSOK VILÁGA
A RÁK NEM TUD KÉTSZER ÖLNI
Lehet, holnap jön.
Ja. Vagy hat-hét hónap múlva.
Gondoltam, megszervezhetek neki mindent.
Hogy biztosan olyan legyen, ahogy ő szereti. Érti, otthonos.
Larry, ez tök romantikus.
- Ja, picit az. - Nagyon is.
- Tudok én romantikus lenni. - Én…
- Mert tudom, hogyan szereti a dolgokat. - Bizony tudja.
DRÁGA JO, TUDOM, HOGY NEM LEHET… DE REMÉLEM, HOGY TE…
Szerintem remek helyet választott. Nem fogja megbánni, Larry.
- Figyu, megtenne egy szívességet? - Persze!
Átadná ezt a levelet Joannak?
Nem megy. Szabályellenes.
Mellesleg minek a levél, ha itt vagyok én?
A 239-es Strandvilágba utazók menjenek a 12-es kapuhoz!
Élveztem a közös munkát.
Kösz.
Viszlát!
Bocs!
Francba!
Oké.
Nézzenek a lábuk elé! Az orientációs zavar természetes.
Joan!
Joan! Joan!
Ő a nejem!
Aha. Ne már, haver!
- Arra kell menni! - Oké. Jó, jó.
Mi lesz már? Tempó, tempó, tempó!
Tessék!
Friss elhunytak érkeznek Észak-Amerikából a 301-es csomópontra.
Ó, elnézést, elnézést! Bocs, hol vagyok?
A TK-ja mindent elmagyaráz.
Oké. Oké. Csak tudja…
Drágám, a TK-ja mindent elmagyaráz majd.
EZ AKÁR MAGA IS LEHET KÉMVILÁG
Ez nagyon szép.
Joan! Joan! Joan!
- Larry! - Joan!
- Kicsim! Ó, kicsim! - Jesszusom!
Annyira hiányoztál!
- Szia. Ó! Jesszusom! - Nézzenek oda! Azta! Imádom!
Az ágyamban feküdtem… Aztán meg mintha egy vonat hozott…
- Gyönyörű vagy! - …volna.
Hányszor mondtam!
Az istenit, Larry! Hányszor mondtam, hogy ne fald a perecet!
- De te… Soha nem hallgattál rám. - Tudom.
Ó, elég a vigyorból!
- Jo? - Igen?
Figyelj rám, kicsim! Megrázó híreim vannak.
- Halott vagy. - Halott vagyok.
Igen. Honnan tudtad?
Hát…
Ő tök lassan jött rá.
- Nem annyira lassan. - Mint a csiga.
- Nem. - Szóval maga a híres Joan!
Bravó, Larry! Szuper fogás.
- Aha. - És most mi lesz?
Ja, szóval, most…
Rák?
Ami elragadta a világból?
Maga kicsoda?
Kicsim, figyelsz? Végre elmehetünk vakációzni.
És kábé bárhová mehetünk, de ott is kell maradnunk.
Egy választásunk van, ehhez kifejezetten ragaszkodnak.
Ha a hegyekbe akarsz menni, nem gáz,
mert a hó és a hideg most már nem ártanak, így, hogy halott vagy.
- El az ügyfelemtől! - A közelébe se mentem.
- Hátra! - Dugulj el!
Erre az aranytojást tojó tyúkra várok 67 éve.
- Ó, Lar? - Üdv!
- Elnézést! Bocs! - Rémes a kolléganőm.
Ki az az alak?
Ryan vagyok, a túlvilági koordinátora.
Aha.
Tudom, nagyon sok ez így egyszerre.
Sok mindent kell befogadni. Azt javaslom,
hogy vegyen nagy levegőt, és fújja ki! Fújja ki szépen!
Hahó. Mizu, haver?
Ő a pultos tegnapról.
Gondolom, nem rendeztem a számlát. Nem gondoltam, hogy lesz.
Nem is kaptam pénzt.
Na ne!
Bocs, nem kérdeztem a nevét. Hogy hívják?
Luke.
Ő Luke. A pultos.
Joan!
Ó, ne!
Álmomban nem láttalak ennyire tisztán.
Én viszont pont ilyennek álmodtalak.
Húha! Pech, Larry.
Nem, nem, Luke bajszos volt.
Joanie viszont gyűlölte.
Ezért minden reggel leborotválom, hátha megérkezik.
- Jesszusom! - Milyen romantikus!
És megérkeztél.
Oké, kicsim.
Oké.
- Mit művel? - Larry?
- Oké, kicsim. - Én…
Menjünk!
- Ki ez a pasas? - A második férj.
- „Jelenlegi férj”, jó? - Jelenlegi férj.
Jól vagy, Joanie?
Jesszusom!
Drágám, engem is lesokkolt.
Na jó! Ragaszkodom ahhoz, hogy tájékoztassam az ügyfelemet.
Nyilván nagyon „nehéz” döntést kell meghoznia.
- Oké. Ó, az… - Jöjjön!
- Jesszusom, tényleg itt van! - És milyen helyes!
Magasabb?
Amikor azt mondta, hogy vár valakire…
Mindennap magam elé képzeltem az arcát.
Azt hittem, jó a képzelőerőm, de gyönyörűbb, mint gondoltam.
Oké, ez jó duma, Luke.
Maga volt a pultosom.
Nem. Nem. Nem.
- Nem. - Annyira fiatalnak tűnt!
Ez megteszi.
Mindig ilyen fiatal volt?
Sok ez így egyszerre.
Élete szerelme 67 éven át várt magára.
Aztán ott van Larry.
Larry a férjem.
- Az egyik. - Ja.
Ó, de csini!
Sokkal jobban érzi majd magát, ha leveszi azt a morbid köntöst.
Csinos bizony.
Ez… Ó, annyira fiatal!
Ó, tök fiatal! Ó, én nem is…
Sokáig tart még, kedvesem?
Na, milyen?
Izé… Mit…
Most mit csináljak, mi?
Mondja meg, hogy mit tegyek!
Ó, kedvesem! Na jó. Olvastam az aktáját.
Maga okos, szenvedélyes, eltökélt nő.
Valóban?
Biztos vagyok benne, hogy a megfelelő örökkévalót…
- Aha. - …és hozzá a megfelelő társat választja.
- Megteszi. - Mire?
Vár valakit esetleg, vagy…
Hát maga?
Jesszusom, Luke! Micsoda meglepetés!
Mi a fene, Reese?
Ryan az, ahogy az előző félórában is.
- Aha. - Csodásan fest.
Aha. Házas vagyok.
- Vele. - Larryvel!
És Larry rendes pasinak tűnik.
Nézze, Joan, azért csak eszébe jutott, vagy legalábbis remélte, hogy megtörténik!
Hát, igen. Igen, igen. Elképzeltem.
Remek!
Szia!
Már megyek is.
Szia!
Olvasta egyáltalán az aktámat?
Maga sokkal több nekem a szavaknál. És fel sem hozta!
Elég sok dolgom akadt. Meghaltam, például.
Sajnálom, hogy elfelejtettem megemlíteni, hogy a nejem exe is itt lóg.
Szerintem nem tekinthetjük az exének.
Talán első férj, de tuti nem ex.
Nem fogom… Nem fogom úgy emlegetni.
Próbálom kitalálni, Ryan mit mond majd. Van közös múltunk.
Remek. Miféle?
- Szexuális. - Nyilván.
Tudja maga, hányan akarták ezt az ügyet? Rengetegen.
Valóban?
Egy férfi, aki fél évszázadot várt a szerelmére?
Elég szánalmas, ha belegondol.
Tényleg azt hiszi, Joan is így látja?
- Nem tudom. - Oké.
Tuti, hogy volt már ilyen korábban.
Habár az én praxisomban még egy se.
De tuti van valami eljárás erre is.
Hasonlít Montgomery Cliftre.
Jesszusom, pont ezt mondtam valamelyik nap.
Montgomery Clift. Állati jóképű.
- Luke nagyon sármos pasi. - Ezzel nem segít.
Sajnálom, de ez van.
Luke dögös.
A szeme tengerkék, és a sztorija ezerszer jobb.
Dehogy az!
Az enyém jobb.
Hatvanöt éven át voltam a férje. A gyerekei apja vagyok.
Pontosan! Erre építünk. Ez erős anyag.
Nincs is erősebb az érzelmi zsarolásnál.
- Ugye? - Szuper!
Hogy vagy mostanság?
Jól. Ja.
Mármint nyilván halott vagyok, de ettől még jól.
- Mondjuk, tök jól nézel ki. - Aha.
Persze te mindig… te mindig…
- Mindig jól néztél ki. - Ó, igen. Ezt pont te mondod?
Hát, én…
Nem tudom, mit mondhatnék. Ez elég…
Nekem elég sok időm volt kitalálni, mit mondjak.
Nagyon-nagyon sok időm.
És?
És leblokkoltam.
Figyelem! 74-es kód!
Hetvennégyes kód!
- Látjuk a szökevényt. - Mi a fene?
Gary!
Szia, Luke! Melózol ma este?
Ma nem. Szabad estém van.
Pillanat! Csak nem…
Joan? Na ne!
- Ne! Kérem, ne! - Mozgás!
Elegem van a rohadt festményekből!
- Iszonyú unalmasak! - Oké.
- Hát, mennem kell. - Ne!
Maga nagyon szerencsés hölgy.
Gary!
- Mozgás! Kezdem unni. - Kérem, ne!
Befelé!
A Múzeumvilág a legrosszabb!
Egek!
Jesszusom! Mit követett el?
Csak menekülni próbált az örökkévalójából.
Ha választottál egyet, nincs visszaút.
Nem szabad hibázni.
- Ó, nagy felelősség. - Igen.
Eszembe jutott, mit akartam mondani, amint meglátlak.
Mit?
Hogy szeretlek.
Ez… Ez remek nyitány.
Aha.
Tudom, hogy nehéz helyzetben vagy, de nagyon hiányoztál.
Mindennap gondoltam rád.
Egy nap nem telt el úgy, hogy ne gondoltam volna rád.
Igen. Szóval, én…
Azt akartam, hogy boldog légy.
Hogy jó életed legyen.
- Igen? - Persze.
De vártam.
Vártam, mert azt akartam, hogy nekünk is legyen esélyünk.
Rosszul vagyok.
- Jól vagy? - Egek! Hogy lehetek rosszul?
Joan!
- Jól vagy? - Luke? Kérlek, Luke!
Gondolkodnom kell.
Oké?
Oké.
Luke?
Oké.
- Szia, kicsim! - Ó, Larry!
Tudom, hogy sok ez így, de nyugi! Alaposan utánanéztem a dolgoknak.
Van pár remek lehetőség.
Bocs, de mire is?
Hát, az örökkévalónkra.
Micsoda?
Azta! Állati jól nézel ki.
A hosszabb haj jól áll. Imádom.
Mi az?
Itt minden működik.
Ó, Larry!
- Mi az, hogy: „Ó, Larry”? - Bonyolult.
Egy hete együtt voltunk.
Hát, sok minden történt egy hét alatt. Meghaltál, Karen is meghalt, meg én is.
Aztán összetalálkoztam a két halott férjemmel, és kiderült,
hogy egy hetem van választani, hogy akarom tölteni az örökkévalót.
Karen végre feldobta a pacskert! Jó hete van az Oakdale-nek.
Hé!
- Megvan, hogy deríthetlek fel. - Ó, éspedig?
Guggolással.
Jézusom!
Csak próbáld ki!
- Jó. Legyen! - Majd meglátod.
- Na, csináld! - Oké, jó!
Hajrá!
Aha.
- Azta! - Ugye?
- Hű, de mélyre lementem! - Bizony.
Aha. Állati jó érzés.
Csomó dolgot csinálok megint.
- Jól is néz ki. - Aha.
- Jól festesz. - Tudom. Kösz. Kösz.
- Dolgoztasd meg! - Hiányzott ez a csípő.
Jesszusom!
Ezt nézd meg! Figyelj!
Igazad volt. Ettől tényleg jobban lettem.
Tudtam.
Szórakozol velem?
- Larry! - Túl sós.
Időre… Időre van szükségem.
Érted? Nekem…
Ki kell… Ki kell szellőztetnem a fejem.
Jó. Igazad van. Érzéketlen vagyok.
Reggel megbeszéljük.
- Oké. - Köszönöm!
- Ezek minek vannak? - Hülyéskedsz?
Mit művelsz?
Lefekszem aludni.
Én is elfáradtam.
Hosszú napom volt.
Ó, Larry!
Ne feledjék, a geopolitikai ellentétek nem számítanak!
Mind halottak.
Bocs, de letelt a hét nap.
Szent szar!
DEAN MARTIN ÉLŐBEN!
„Szent szar! Isten szerelmére! Pokolba!” Biztos nem hívő?
Hé, hé! Ő is itt van?
Ó, persze. Elég szomorú történet.
Mert ő… Ő az én Jóm kedvence.
- Ő? - Aha. Imádja.
- Komolyan? - Csúcs a fickó.
Oké.
Maga ismeri?
Persze hogy ismerem.
Megtenne egy szívességet?
Mégis kivel beszél? Velem. Még jó!
- Biztos benne? Őt akarja? - Igen.
Oké.
Azta! Nézze csak!
Egyszemélyes ágy. Jó, mi?
És egy főzőfülke.
Praktikus.
Lássuk, mi van a hűtőben!
Jesszusom!
Mekkora mázli!
Hummusz!
Tudja, mit? Jó lesz.
Intézze ezt el nekem, és itt sem vagyok!
- Ó, ez a beszéd! - Ez menti meg.
Imádom. Koncentrál.
- Csak a céljával foglalkozik. - Mi ez a szag?
- A hummusz. - Nem, nem az.
Én…
Na jó.
Vajon jó hely lett volna a 30-as évek Németországa a nácik nélkül?
Most megbizonyosodhat róla.
WEIMARI VILÁG MOST 100%-KAL KEVESEBB NÁCIVAL!
Könyörgök, kávé legyen!
Oké. Csak kávé legyen!
Ó, Larry!
Tudom, tudom, de van egy meglepim.
Ne, ne, ne! Kevesebb kéne belőlük.
Igazság szerint egy sem.
Joan, ígérem, hogy ezt imádni fogod.
Bízol bennem, ugye?
Ja. Oké.
Aha.
Bízik bennem.
A következő vonat 15 perc múlva érkezik.
Elképesztően jól nézel ki.
- Kösz, drágám! - Igen.
Izgulsz?
- Persze. - Nem is sejted, mi lehet?
Nem.
- Meg is jöttünk. Igen. - Ó, de cuki! Azta!
Ez a tiéd.
Kellenek a bubik.
Ó! Ez…
Tök kedves.
Hogy? Nem, nem. Ez még nem az.
Ó, hoppá!
Fényeket!
Nézd! Nézd! Ott fent!
- Drágám, az nem… Várjunk csak! - Aha.
Mindenki szeret valakit néha
- Na, mit mondtam? Nem megmondtam? - Jesszusom!
Miatta jöttünk.
Mindenki szerelmes lesz valahogy
- Ugye? - Istenkém!
- Ez Joannak szól. - Na, milyen meglepi?
- Elképesztő. Remek. - Megmondtam, nem?
Csodás a hangja.
Az időm…
- Remekül néz ki. - Istenkém, tényleg!
…eljött
Ó, oké.
- Gondolom, itt is szeret inni. - Aha.
- Vagy csak kijött a gyakorlatból. - Aha.
- Még mindig Jillnek. - Joannak!
Szerelmes lesz valahogy
Valami azt súgja legbelül
Szét ne ess!
- Larry, biztos hogy ez Dean Martin? - Nem tudom.
…itt van
Ó, baszki!
- Mindjárt jövök. - Jó.
Ki a fene ez a pasi, Anna? Mert nem Dean Martin.
- Szevasz, bébi! - Nem hát! Richard Johnsonnak hívják.
- Ó, ne! Ne! - A celebhasonmások is meghalnak, Larry.
- Miért nem szólt róla? - Azt hittem, tudja.
Furcsálltam is, hogy Joanie kedvenceként emlegette.
Gondoltam: „Richard? Richard lenne Joanie kedvence?”
Tudja, hogy nem úgy értettem.
Most, hogy ki is mondtam, nem sok értelme van.
Kérlek! Magányos vagyok, bébi.
És csontalkoholista, amit elfelejtettem mondani.
Elcsesztem, na.
Elcseszte.
Ennél rosszabbat el sem tudok képzelni.
Könnyíts a jó öreg Kék Szemű kékre dagadt golyóin!
- Nem, nem, nem. - Ó, jaj…
Szia, Luke!
- Frank volt a Kék Szemű! - Király vagy, Luke!
Nesze, rosszabb lett.
- Jól vagy? - Igen.
- Igen? - Aha. Köszi!
Örülök, hogy pont erre jártál.
Igazság szerint én…
- Te… Ne! Ó, ne! - Azért jártam erre…
Vidd fel a szobába egy forró fürdőre!
Oké, jó. Megoldjuk…
Gőzöm sincs, mit művelt az a pasas. És te miért…
- Mi bajod van neked? - Igyekszem, jó?
Azt hittem, az igazi Dean Martin. Eskü.
- Mi ütött beléd? - Elég! Elég ebből!
Ketten velem jönnek.
Nem. Nem, nem, nem, nem, nem, nem.
Ti ketten… Ti itt maradtok.
Elnézést, bocsesz!
Elnézést!
El van nézve.
Én is elintéztem volna.
Aha.
Aha. Aha.
A nagyapámnak voltak mentális problémái.
Lehet, átugrott egy generációt, mert kizárt, hogy ez valós legyen.
Isten szerelmére, hogy lenne ez valós? Jézusom!
Ez lenne a pokol?
- Hát, a pokol… - Nem, nem! Egy szót se!
Kiismerted már a helyet?
Dehogy! Egyre zavarosabb.
Semmi pánik! Minden úgy történik, ahogy kell.
Kérem azt a telefont! Add ide!
Szia, drága! Arról dumáltunk éppen, hogy picit lehetne enyhíteni a szabályokon.
- Az én ötletem volt! - Nem is, az enyém!
Fogtam az ötletét, és átdolgoztam. Kész tervem van.
Ja, az irányítás a lényeg?
Aha, aha.
- Nos? - Jó hírem van.
- Beszéltem Frankkel, és… - Igazából én beszéltem vele.
A lényeg, hogy valaki beszélt vele.
Ő meg Tommal, ő pedig a menedzsmenttel.
- A nagyfőnökkel. - Kevinnel.
És elfogadtak egy tervet.
Halljuk a tervet, Anna!
- Oké, bocs! Általá… - Itt általában…
Anna? Annának hívnak?
- Nem. - Jól van akkor.
Általában az ideérkezők
választanak egy örökkévalót, és kész. Piff, paff, puff.
Az egyedi körülmények miatt maguk különleges vízumot kapnak.
Joan kétszer is ellátogathat egy örökkévalóba.
Mindkét előző férjével.
- És utána? - Dönteni fog.
Maguk között.
Elég stresszes szitunak tűnik.
Ha mindhárman ugyanazt az örökkévalót választják,
megoldhatják egymás közt.
De akkor örökké ugyanott lesznek.
Az simán működne.
- Nem, nem. - Elegem van…
Elegem van a fickó koslatásából.
- Koslatás? - Igen, koslatás.
- Tessék? - Igen. Koslató vagy, pajti!
És kész vagy tönkretenni egy fél évszázados házasságot!
Bocs, hogy a hazáért áldoztam az életem!
- Koreáért, haver. Nyugi! - Mit mondtál?
Nem a normandiai partokat rohamoztad meg, ugye?
- Mit… Mit művelsz? - Kellett neked!
Hé! Hé! Elég!
- Védekezzen, Larry! - Elég!
- Puszta kézzel szedlek szét! - Ez az, Luke!
Elég ebből! Oké?
Végigcsináljuk a tervet!
Úgyhogy…
dobjatok fel egy érmét, hogy eldőljön, ki az első!
Nem!
Nem hagyom, hogy a feleségem mással randizzon!
Azelőtt is eszedbe juthatott volna, hogy elvetted más nejét!
Srácok!
Ki lesz az első?
Nálam van egy érme.
Ó, baszki!
- Az egy perec? - Nem.
- Jesszusom! - Még mindig azt eszi?
- Ja. Nyugi! - Csináljuk már!
Fej vagy írás?
Fej.
A következő megálló a 312-es Hegyi Világ.
- Mi az? - Csak…
elfelejtettem, milyen jóképű vagy.
Szép pár voltunk.
Ó, ugyan már! Mindenki…
Mindenki azt hitte, teherbe ejtettél, és muszáj volt elvenned.
De anyám rémesen… rémesen csalódott volt,
amikor közöltem, hogy nem vagyok terhes, mert…
Nagyon szeretett volna szép unokákat.
- Nem mintha a gyerekeim rondák lennének. - Kizárt dolog.
Nem mintha érdekelne.
Nem feltételeztem.
Aha. Mert nem… nem vagyok odáig a szép gyerekekért.
Én sem igazán.
Aha.
Nem vagyok oda a gyerekekért.
Az jó.
Remek.
Kékebb égre emlékeztem.
Mindig is ilyen színe volt?
Ó, aha. Úgy valahogy.
Az a felhő mozog?
Aha.
A felhők szoktak.
Ilyennek képzelted?
Tökéletes.
Ajaj! Ó! Oké.
Oké.
Kétszer nem halok meg.
Nem bizony.
Oké.
Ezt szabad?
- Aha. - Igen?
Nem, nem tudtuk, hová tegyük a szemetet.
Azt sem tudtuk, hogy van egy olyan hely, ahova a medvék nem tudnak bejutni.
Hideg. Mindig ilyen hideg volt?
Hideg!
Menjünk valami szép, meleg helyre!
Nem tetszik, hogy Luke azt mondogatja, hogy a háborúban halt meg.
Larry, dehát ott halt meg!
Nem tetszik, ahogy mondja. „A háborúban.” Mintha az egyik fontosban lett volna.
Oké, szerintem ne vitázzunk a nyilvánvaló hősiességéről,
mert nem hiszem, hogy ezzel kéne támadnunk.
Az a legnagyobb baj vele, hogy örökké emlék marad.
És nem tudom, hogy versenyezzek egy emlékkel.
Mindenki csak egy-egy nagy emlékgyűjtemény.
Ez nagyon depis. Nem tetszik.
A lényeg, hogy emlékeztetnie kell Joant,
miért lett magába szerelmes annak idején.
Őszintén szólva…
halvány gőzöm sincs.
Hát, ki kéne találni. Ráadásul gyorsan.
Meg kell találnom itt valakit.
Oké. Ez a beszéd! Sínen vagyunk.
Charlotte dédunokám imádná ezt a helyet.
A kis kalandor.
Az anyja is az volt, ha már itt tartunk.
- Sajnálom. - Semmi baj.
Biztos hiányzol neki.
Nem gáz? Ha beszélek ilyen…
- Dehogy. - Oké.
- Nem haragszol rám? - Miért haragudnék?
Hát… A 67 év miatt.
Én két év múltán újra férjhez mentem, te 67 évet vártál.
Hatvanhét évet. Azta!
Aha.
Ha az örökkévaló a tét, egy életnyi várakozás semmiségnek tűnik.
Jesszusom, te tökéletes vagy!
Nem vagyok az.
Ó, ezt is csak a tökéletesek mondják.
Na jó. Nem szeretem a gyerekes sztorikat.
Meg az unokásat és a dédunokásat sem.
De nem utálom őket, érted?
Oké.
Viszont majd’ belehalok, hogy nem tapasztalhattam meg veled.
Örülök, hogy te átélted.
Hogy boldog életed volt.
Lementem a kikötőbe, ott vártam rád.
Néztem a sok visszatérő katonát,
és meggyőztem magam, hogy a sereg tévedett.
- Hogy köztük leszel. És… - Joan!
Ott ültem, és vártam.
Szóval…
igenis vártam rád, Luke.
Aha.
Igen.
Figyu!
Gyere!
Ha nem lennék halott, aggódnék, hogy meg akarsz ölni.
ARCHÍVUM
- Bízol bennem? - Persze.
Akkor gyere!
Üdv, Mr. Fenwick!
Csak Fenwick.
Vettem. Még nem jártunk itt…
Egyéni vagy megosztott?
- Megosztott. - Ne nyúljanak semmihez!
Ne feledjék, a kiállított dolgok nem valósak!
Nem vállalunk felelősséget a traumák miatt.
Boldog ismételt átélést!
Készen állsz?
Mire?
Minden örökkévalóban van egy.
Archív Alagutaknak hívjuk őket.
Az mit jelent?
Nem tudom. Most vagyok először örökkévalóban.
Akkor együtt derítjük ki.
Szia! Hogy hívnak?
- Igen, téged. - Ó! Joan vagyok.
Aha.
- És téged? - Luke-nak.
Örvendek, Luke.
- Ó, Luke! - Szép neved van.
Nem láttalak még errefelé.
Mert csak most költöztem ide.
Itt lakom, a saroktól nem messze. Briar…
Briar utca?
Gyere!
- Nagyon izgultam. Látszik is. - Nem ezt akarom mondani…
Nézzenek oda!
Annyira szeretlek, Joan!
Menjünk!
Ó, nem! Nem, nem.
Nem. Gyere, Luke!
- Hát, nem fogtuk vissza magunkat. - Hé!
Ne már!
Ezt nem akarom megnézni.
Szeretlek.
Életem legrosszabb napja.
Luke!
Annyira hiányoztál!
Te is.
Mennünk kéne.
Kérlek, Luke!
Erre nem emlékszem.
- Ezt nem kéne megnézned. - Mit keres a mi mólónkon?
Menjünk! Kérlek!
Kérlek…
Jesszusom, Luke! Kérlek!
Hozzám jössz feleségül?
Persze!
Úgy állítja be, mintha Joan halála csak róla szólna. Rém önző.
- Ha maga mondja… Ki ez a Karen? - Jesszusom! A szomszéd.
Az Oakdale Sugárúti Lakóközösség legrégebbi tagja,
aki erre mindenkit emlékeztet is.
Állandóan cetliket hagyott az ajtómon.
- Rémesen passzív-agresszív nő. - Oké. Megjöttünk. Ez az.
- Ne másszon már rám! - Bocs!
Larry! A perec… Hallottam.
Karen! Még mindig vén vagy.
Kösz, ez a 72 éves formám.
Nem az, csak…
Fura, hogy pont 72 évesen voltál a legboldogabb.
- Emlékszel Jim halálára? - Az volt a legboldogabb napod?
- Amikor meghalt a férjed? - Ó, Jim kedves volt.
De azon a nyáron, amikor elmentem egy fazekas táborba Barb barátnőmmel…
Igen?
Nos, Barb a szeretőm volt.
Ó! Én nem…
Három hónapig full leszbiben nyomtam. Csodás volt.
De visszajöttem, megszülettek a gyerekek, aztán az unokák,
aztán ott volt a templomi közösség is, én meg mehettem vissza rejtőzködni.
Értem már, miért voltál olyan gonosz.
Ó, nem, nem. Téged nem kedveltelek.
Értem.
Idővel megbékéltem veled.
Idővel mindenki megkedvel, Larry.
Arra gondoltam…
legyen Párizs világa!
Nagyjából Párizs a 60-as években, de mindenki akcentusos angolt beszél.
És vannak polgárjogok.
Gondolom, Joanra vársz.
Nem, már itt van.
Szar hete volt az Oakdale-nek.
- Merre mentek? - Bonyolult kérdés.
Ó, te is meleg vagy?
- Őszintén szólva, úgy egyszerűbb lenne. - Nahát!
Láthatóan kellemetlenül érzed magad.
- Melegem van. - Gondolj bele!
A legrosszabbon már túl vagy.
Csak szeretné.
- Meséljen! - Mondom, anyukám.
Oké. Azért jöttem, hogy kérdezzek valamit,
és a fenébe is, kérdezni is fogok!
Jó, csak tessék!
Karen, említette neked Joan…
Szerinted Joan miért szeretett belém?
Mondjon valamit, Karen!
- Bármit. Csak mondjon valamit! - Nos, én…
Bármit!
Nem tudom. Egyszer csak szerelmes lett.
Mondjuk, nem gondoltam volna, hogy Luke halála után még látom boldognak…
…de melletted az volt.
Az egész életed arról szólt, hogy boldoggá tedd.
Nem elég ez?
Luke is itt van.
Joan Luke-ja?
Ó, az egy álompasi volt.
Régen úgy tettem, mint aki odáig van érte.
- Persze nem voltam. - Mert titokban óriási leszbi?
Pontosan.
De akkor is.
Tökéletes pasi volt.
Ide hallgass!
Nincs tökéletes ember.
Senki sem az!
- Ne csináld már, Larry! - Senki sem tökéletes!
- Luke! Nyugodj már meg, Luke! - Miért?
Ha bele…
Ha belegondolsz, így fejezte ki,
hogy tudta, te mindig is a részem leszel.
Ugyan már, Joan! A bizalmadba furakodott!
Visszaélt a gyászoddal!
- Nem. - Egy pióca!
Nem így történt, oké?
Elmentél.
Nem elmentem, meghaltam.
Akkor is igent mondtál volna, ha már nem gyászolsz?
Mindvégig gyászoltalak.
Igent mondtál volna?
Larry, Larry! Ide hallgasson!
Én drukkolok magának, de ezt nem így kéne csinálnia.
Ez nem is róla szól, hanem magáról és Joanról.
Akit 65 csodálatos éven át szeretett,
és nagyon boldoggá tett.
Most megmutathatja ugyanennek a nőnek,
hogy az örökkévalóságig hajlandó ezt tenni.
Ettől boldog lenne?
- Király. - Milyen fura alak
nem zárja az ajtaját?
- Talán nincs rejtegetnivalója. - Ugyan, az mindenkinek van.
Ez meglehetősen drámai.
Itt elég nehéz nyomon követni az idő múlását, szóval le a kalappal! Praktikus.
Ne már, Larry!
Ha! Ilyesmit nézeget egy tökéletes férfi?
Maga soha nem nézett pornót, Larry?
Aha! És ez itt? Nézze a sok számot!
- Látom. Számok. - Ez rúzsos!
Azaz smárolnak.
Hát 67 éve nem látták egymást. Maga mit csinálna?
Na jó, Larry, elég ebből. Sőt, sok is.
Oké. Mit művelek itt? Menjünk!
- Mehetünk. - Mi a…
Te rohadt kígyó!
Nem alakult jól a randi, mi?
Ó, kihasználtad a gyászát!
Mit hordasz itt össze?
Rólam szólt az egész lánykérésed!
Engem használtál fel, hogy a bizalmába férkőzz!
- Ezt nem hallgatom tovább. - Rémes volt magára hagyni!
Reméltem, hogy talál magának valakit!
Na persze!
De jobb lett volna neki egyedül, mint veled.
Én megpróbáltam.
Csak nem fested a hajad?
Elég!
Az orrom!
Szállj le rólam!
- Hagyjál! - Hagyjál!
Ennyi volt? Ennyire képesek csak?
Nem árultalak el, Luke.
Nem is ismertelek.
Na ja. Akkor miért a mólón kérted meg a kezét?
Larry!
Traumaspecialistákat kérünk a 145-ös csomóponthoz,
egy lezuhant gép utasaihoz.
- Keressünk egy csendes sarkot! - Jézusom!
PASIBRATYIVILÁG ÉRZÉSEK JÖHETNEK
Utolsó figyelmeztetés a Gimivilágba indulóknak.
Mi a baj ezekkel az örökkévalókkal?
Hát, van, amelyik megtelt.
Mások kimentek a divatból.
Jó pár pedig nem volt már elég polkorrekt. Már ha ennek van értelme.
MARXISTA VILÁG BOHÓCVILÁG
És mi lett a lakóikkal?
Bent vannak, és élik a túlvilági életüket.
Értem.
Jesszusom!
Gőzöm sincs, mit csináljak.
Egész életében mások miatt aggódott.
Ideje magára gondolnia.
Tippelhetek?
Luke a legjobb megoldás?
Azért terelem Luke felé, mert azt az életet egyszer már kihagyta.
Az örökkévalóság túl hosszú ahhoz, hogy bánkódjon.
De a döntést magának kell meghoznia.
Jesszusom! És ha… És ha… És ha nem tudok választani?
Hát, muszáj lesz.
Sajnálom.
Jó szórakozást a holnapi strandoláshoz!
Elvégre a paradicsomban vagyunk.
Nem hittem, hogy ennyien lesznek.
- Semmi baj. - Népszerű hely. Nem baj.
Vajon jut még napernyő?
Azt hinné az ember, hogy napernyővel és nyugággyal várják.
Micsoda látvány!
Gyönyörű voltál, kicsim.
Mármint most is az vagy.
És mindig is az voltál,
- a szépséged nem mulandó. - Értem, értem, drágám.
De igazad van. Kellemes vakáció lett volna.
Nem muszáj pont ide jönni.
Ha egy másik örökkévalót akarsz, elmehetünk…
Felőlem az űrbe is mehetünk.
Már ha Luke nem lebeg ott valahol.
Te is jól nézel ki.
Vigyáztam!
Azt golfban mondják, te kretén!
Csak egy gyerek, Larry.
Ó, biztos van vagy 90.
Kilencévesen haltam meg.
- Értem. - Elgázoltak.
Legalább gyors volt.
Nem volt gyors.
Nagyon is lassú volt.
Drágám, szerintem… Szerintem menjünk, jó?
Oké.
Milyen volt a temetésem?
Sokan elmentek?
Aha. Tetszett volna.
Komolyan?
Eljátszottad volna, hogy gyűlölöd, de szép volt.
Zach mondta a gyászbeszédet.
Próbált vicceskedni?
Persze. Nagyon igyekezett. De tök kedves volt.
A gyerekek nagyon maguk alatt voltak.
Ki volt legjobban kiborulva?
Erre nem felelek.
Kicsim, sajnálom, hogy nem voltam ott, amikor…
Érted.
Igaz, de itt vártál rám, amikor megérkeztem.
A gyerekek örülnek, hogy együtt vagyunk.
Larry!
Ugye érted, hogy lehetetlen helyzetben vagyok?
Nem. Nem értem, miért.
Azt megértem, hogy szeretted Luke-ot.
Én meg Sally Danielst. Kilencedikben.
Ő nem egy gyerekszerelem, Larry, hanem a volt férjem.
Az lehet, de építettünk egy közös életet, amit kész lennél eldobni.
Hát, Luke-kal viszont esélyünk sem volt a közös életre, és…
- Ugyebár várt 67… - Hatvanhét évet.
Értem én. Ugyanezt tettem volna.
Csakhogy te tudtad, hogy nemsokára jövök.
Kész voltam várni bármeddig.
Tényleg!
Későre jár. Menjünk vissza, drágám, jó?
Hülye vagy, Larry.
Oké, kapaszkodj!
Kapaszkodom.
- Helyezd át a súlypontodat! - Jó, jó.
- Nehogy megüsd magad nekem! - Jó, de felborítod a csónakot!
Nem tudlak elfelejteni
Emlékszem rád
Nem tudlak elfelejteni
MIndig szeretni foglak
Egyszer boldogak voltunk
Vidámak és gondtalanok
Nézzük meg a gyerekeket!
De ha rossz irányba mész,
bent ragadsz a rémálmodban.
Oké, mit… Hagyjuk! Csak… Azt hittem, neked is tetszene.
Tudom. Csak… Tudod, meg akarlak kímélni.
Nem engem. Magadat.
Minek a látványától félsz annyira?
Mindegy, semmi gáz.
- Gőzöd sincs, mi fog… - Semmi baj, drágám.
…történni odabent.
Várj! Joan… Én…
Látod? Tök depisek.
Larry, emlékszel az első randinkra?
A defekt.
És hogy mit mondtál, amikor lehúzódtunk az útról?
Azt mondtad: „Tökéletes hely egy defektre.”
„Széles útpadka, gyönyörű nap, csendes út.”
Míg ki nem derült, hogy nincs pótkerekem.
Nekem nem mondtad.
Mert nagyon magad alatt voltál, kicsim.
És úgy éreztem, kettőnk helyett kell erősnek lennem.
Csak rendbe akartam hozni mindent.
Kezdve a defektes kerékkel.
És sikerült is.
Csodálatos életünk volt.
Gyere ide!
Nem érdekel, hol kötünk ki.
Ha együtt leszünk.
Oké.
- Nos, mi a helyzet? - Mi a…
Igen, mire jut…
Hallgassuk meg Luke mondanivalóját!
Sajnálom, Larry!
Még szép, hiszen azután, hogy Larry betört a lakásomba, én…
- Hogy mi? - Nem igaz, nyitva volt az ajtó.
- Valóban? - Jézusom, Larry!
- Nem nagy kaland. - Mi bajod… Az mi?
- Felolvasná? - Oké. Ezt megmagya…
- Megmagyarázom. - Durvábban hangzik, mint amilyen.
- „Kedves Jo, én…” Ne! - Ne! Add ide!
Erre most semmi szükség.
- Édesem… Add csak ide… - Tudnod kell
- az igazat erről a pasiról! - Hé… Hadd besz…
Menj, alázkodj meg!
Várj… Tudom, tudom, de a szövegkörnyezet is fontos!
Igenis az!
Nem azt mondtad, hogy…
hogy kész voltál örökké várni rám? Erre kiderül, hogy egy hetet sem bírtál.
Vártam volna. Őszintén… Én…
Próbáltam megszervezni az örökkévalónkat…
Azt hitted, hogy rohanok utánad?
Hiszen a feleségem vagy.
Már megbocsáss, de… hajlandó lettél volna elcsalni egy örökkévalóba?
Nem, kics… Nem akartalak elcsalni sehová. Csak…
Isten az atyám, hogy csak jót akartam.
Jézusom! És én még itt tipródtam a kérdésen!
Te meg…
Jézusom, milyen önző vagy!
- Hogy én? Önző? - Igen.
Te vagy önző, mert itt válogatsz
egy svédasztalról, amin nincs más…
csak pasik.
És tutira veszem, hogy már le is feküdtél Mr. Tökéletessel!
- Nem vagyok tökéletes. - Nem, nem feküdtem!
De mondjak valamit?
Gondoltam rá!
Ki nem akarná azt a tüzes, szikrázó szerelmet?
- Jó hogy! - Nem!
Akkor mindenkinek igaza volt.
Mivel kapcsolatban?
Hogy soha nem szerettél úgy, ahogy őt.
Hogy én csak afféle vigaszdíj voltam.
Hát, én…
azt tudom, hogy soha nem hazudna nekem.
- Ó, valóban? - Igen.
És azt tudtad, hogy festi a haját?
És hogy aggasztóan sok pornót tart a szobájában?
Ó, Jézusom, Larry!
Tudok a Playboyokról a garázsban!
A poháralátéteket se hagyja ki!
Igen, a poháralátétek!
Egy kosárnyi van belőlük, mindegyiken női telefonszám.
Na jó… Miről beszél?
Hogy miről beszél? Betörésről!
Mondom én, hogy nagyon… Ez a pasi…
- Simlis. - Valóban?
Egy kígyó, és állandóan mellébeszél.
Például amikor a „háborút” emlegeti.
Ne törődj velük! Tökéletes vagy!
- Megkattant. - Jól vagy, aranyom?
Nem vagyok tökéletes! Na és? Igen, festem a hajam.
Igen, lefeküdtem pár nővel az elmúlt 60 évben.
Ó, oké. Tök érthető.
És egy pasival. De csak eggyel!
- Ne hazudjon! - Kettővel.
Mindkétszer kíváncsiságból.
És volt egy szadomazo korszakom 30 évvel ezelőtt…
Úgy ám! Mintha tegnap lett volna.
Nekem is megvan.
Jó móka volt, de ennyi.
Nem vártam el a cölibátust ennyi éven át…
Már halálom előtt féltem a kopaszodástól. Átfésülöm a hajam.
Mindegy. Tökéletesnek tartasz, ők is annak tartanak,
mindenki annak tart. De nem vagyok az. Senki sem az.
Végre! Köszönöm!
De vártam.
Rád vártam, Joanie.
A szex miatt járjon már pár fekete pont!
Jézusom, Larry, ez nem verseny!
- Dehogynem! - Édesem!
- Ez ám csak a verseny! - Valóban az.
- Szó szerint ezért vagyunk itt. - Nézd, Joan,
elegem van a játszadozásból! Döntened kell: ő vagy én?
Igen, ideje döntened.
- Ki lesz az? - Melyikünk?
Egyikünknek kell lennie. Válassz!
Szerintem az ügyfelemnek kell egy kis gondolkodási idő.
Járjunk egyet! Hadd szedje össze magát!
Igyunk egyet, uraim!
Jól hangzik, nem?
Valami erőset.
Jesszusom!
Igen?
Hallottam, hogy neked is meszeltek.
Édesem…
Hát, mi már nem sokat tehetünk. Már csak rajta múlik.
Kaphatok egy olyat?
Lazulj, és felejtsd el a srácokat!
Kiérdemeltük.
Az a legviccesebb abban, hogy itt vagy,
hogy te mindkettőjük mellett ismertél.
Ó, az ég szerelmére, Joan!
- Igyál! - Jól van.
- Mondok egy tósztot. Koreára! - Nagyon helyes!
Nem készült róla elég film.
Kivéve a M*A*S*H- t.
Mi a tököm az a M*A*S*H?
Ó, haver! Látnod kell!
Akkor Luke-ot választom.
- Oké. - Nem is.
Larryt.
Larryt? Oké.
Jesszusom, szar a köbön!
Elnézést!
ÁNUSZ, ÁNUSZ, URÁNUSZ ŰRVILÁG
- Nem is kopaszodsz. - Miről beszélsz?
Nem. Simán…
Simán mondhatod, hogy dupla forgód van.
Tudod, mit? Ezt értékelem.
És te is elég jóképű vagy.
Nem kell… Nem kell ezt mondanod.
Jó fogás vagy. Van benned valami titokzatos.
Mintha mindig töprengenél valamin. A nők zabálják az ilyet.
Komolyan? Nagyon nem ilyen vagyok. Tényleg.
Halott vagyok, de az élet értelméről még nem is filóztam.
Azt mondták: „Ez van.” Én meg bólogattam, hogy oké.
Agyas vagy. Ne gondold túl!
Tisztában vagy azzal, ki vagy, tudod, mit akarsz, és meg is szerzed.
Amint elkezdesz agyalni a végtelen lehetőségeken,
nem mozdulsz semerre.
- Joan nem érdemel meg. - És téged sem.
Te meg egy okos, jóképű háborús hős vagy.
Ja, de te vagy a gyerekei apja.
- Jogos. - Tuti, hogy jó apjuk voltál.
- Úgy, úgy. - Egs!
Először Luke-ról és rólam szólt.
Aztán jöttek a döntések Larryről és rólam.
- És utána a gyerekekről. - Fontolgatják ezt az örökkévalót?
És persze a melóról. De ez most csak rólam szól.
És…
Halott vagy.
- Jézusom, Karen! - Leélted az életed,
és most halott vagy.
Senkinek nem tartozol semmivel.
Mindenkinek a tiszta lap lenne a legjobb.
Mások nagyon érdeklődnek, és szerintem…
Kevesebb duma, több pia.
Kösz, drágám!
- Köszönöm! - Most elmehet.
Mert, ugye…
- Joan… - Joan tökéletes.
Tökéletes hát!
Ölelj meg, tesó!
EZ LEHETSZ INFANTILIS VILÁG
VERSENYKÖZPONTÚ VILÁG KAPITALISTA VILÁG
Jövök már!
Csak nincs egy kis fejfájásunk ma reggel?
Meghoztam a döntést.
Oké.
Összeszedem a férjeit.
Rám férne egy zuhany.
Nagyon is.
Izgulok. Maguk nem?
Maga okkal izgulhat. Maga is. Nem azért…
Nem kell jobban izgulnia, mint bárki másnak,
de izgalomból van errefelé bőven.
- Hé! Miért hadar? - Ideges?
Ó, istenkém! Persze hogy az vagyok.
Miért nincsenek tökre betojva?
- Csitt! - Bocs!
Ügyfelem meghozta döntését.
A szerelem olyan erős kötelék, amit a halál sem győz le.
De bizonyos kötelékek erősebbek a többinél.
Vannak az ionos kötések, a kovalens kötések…
Fogadáskötések…
- Nyomókötések… - Jól van, jól van. Elég.
- Remek volt. Köszönöm! - Köszönöm!
Nos…
Oké.
Szóval, Larry!
Az első reggel nélküled…
Reméltem, hogy csak rossz álom.
Éreztem az odaégett pirítósod illatát a konyhából.
És…
És hallottam a hátsó ajtó zörgését…
És még…
És még a párnáidat is úgy dobtam a földre, ahogy…
ahogy te is szoktad…
Szóval, úgy tettem…
Semmi baj, kicsim.
És az a legfurább, hogy…
hogy ezt már éreztem korábban.
Amikor…
Amikor Luke meghalt.
Soha nem derült ki, hová vezetett volna a szerelmünk.
De mindent megadtál nekem abban a rövid időben.
Igen.
Szóval…
Nagyon szerencsés vagyok…
hogy mindkettőtökkel élhettem.
És lehet, hogy minden úgy alakult, ahogy meg volt írva.
Most akkor… Mire akarsz kilyukadni? Én nem…
Arra, hogy…
nem választom…
nem választom egyikőtöket sem.
- Egyikünket sem? - Viccelsz, ugye?
Egy ember helyett hármat bántasz?
Nem, soha nem volt csak… csak egy.
Nem értitek?
Bárhogy választok, szörnyen érzem magam.
Leéltünk egy életet közösen.
Ez igaz. Lehet, pont az a szép benne, hogy…
hogy a dolgok véget érnek.
Értitek? Lehet, hogy ez pont erről szól.
Szóval…
Szóval egyikőtöket sem választom.
Hát jó…
KIÁLLÍTÓTEREM
SZÖRFVILÁG - GYÚRÓS VILÁG
Minek gürcölünk? Segítünk egyáltalán?
- Számítunk bármit is? - Hogyne számítanánk!
Idegesítjük őket.
Friss halottak.
Félnek.
Inkább legyenek idegesek, mint féljenek!
Ugye?
KÖVETKEZŐ VONAT PÁRIZS VILÁGA 55
Biztos vagy benne?
Hogyne lennék!
Akkor menjünk!
Mellesleg igazad volt. Még a lánykérésem is rólad szólt.
Az a szellem voltál, akivel nem versenyezhettem.
Nem…
Van fogalmad arról, mennyire irigyellek?
Egy életet tölthettél el vele.
Te voltál az utolsó, akit a halálom előtt láttam.
Hogyhogy?
Egy perecet ettem, és a dédunokám…
- Charlotte? - Aha.
Mutatott egy régi képet. Rólad és Joanról az esküvőtök napján.
Na, akkor kezdtem fulladozni.
Ja. Be kell ismerjem, nem olyan vagy, mint vártam.
Te viszont pont olyan vagy.
Mínusz a pornó és a hajfesték.
Fél évvel a halálom előtt
őszülni kezdett a halántékom, de nem érdekelt.
Mert Joannal megbeszéltük, hogy családot alapítunk.
Mindent elterveztünk.
Akkor voltam a legboldogabb.
Harmincöt éves voltam.
Joan terhes volt a második gyerekünkkel, és elmentünk vacsorázni.
A doki mesélt mindenféle új tanulmányról.
Hogy terhesen nem szabad alkoholt fogyasztani…
Kihozták a boromat, Joan belekortyolt,
aztán pedig elmosolyodott.
Abban a pillanatban úgy éreztem, egy csapatban vagyunk.
Jól vagy?
Jézusom! Mennem kell.
Mi történik?
A TK-ja majd elmagyarázza.
Az meg mi?
Van egy cuki kávézó a Szajna partján, ahol egy kamu Sartre
és egy kamu Camus vitatkoznak egymással egy pain au chocolat felett.
Nem Camus volt a halál megszállottja?
Mert annak már nem sok értelme van.
Komolyan?
Olvastam a Sartre kezdőkneket.
Hogy ejted a nevét?
- Sar… Sartre. - Sartre.
És…
Larry meg mit keres itt?
Én…
- Kérlek, Larry! Eldöntöttem, jó? - Oké.
- Tudod, hogy így lesz a legjobb. Oké? - Más a hajad.
- Oké. Köszi! - Nem.
Soha nem hordtad így, amíg velem voltál.
Nem. Azután vágattam le…
Jól áll.
Larry!
Luke-kal kell menned.
Érted? Jár neked egy esély arra a szerelemre.
A tüzes, szikrázó fajtára.
De veled is nagyon boldog voltam.
Tudom. De vele voltál a legboldogabb.
- Semmi baj. - De mi… Mi lesz veled?
Ne is törődj velem! A parton leszek.
Boldogan, mert tudom, hogy te is az vagy.
De csak akkor működik, ha boldog vagy.
Ó, Larry!
Oké.
Mondd el Karennek a jó hírt!
Oké.
Jó.
- Jó. - Így helyes.
Azta!
STRANDVILÁG
A vonat ajtajai 30 perc múlva zárulnak.
Ne dörgöljük az orra alá a szerelmünket, bébi!
Neki nem jutott.
- Hahó! - Üdv!
Hogy van, Lar?
Egész jól.
Nem haragszik, ugye?
Volt egy pont, amikor tutira vettem, hogy maga lesz a befutó.
Kösz!
Ez meg mi? Együtt vannak?
- Aha. - Megint megpróbáljuk.
Helyes.
Megmutatta nekünk, milyen sivár az egyedüllét.
- Mi? - Bocs!
- Oké. - Magunkra hagynál minket?
Ja, ja, ja. Persze. Máris hiányzol.
Jesszusom!
Leülünk?
Meg kell mondjam, nagyon büszke vagyok magára, Larry.
Helyesen cselekszik.
Szörnyen érzem magam.
Na ja. Előfordul.
Néha a jótett szörnyű érzéssel jár.
Még nem mesélte el, hogy került ide.
Az, hogy ide kerültem…
Mondhatjuk úgy, minőségi változást hozott az életemben.
Itt elvesztett lelkeknek segítek rátalálni a boldogságra.
És így van valami célom.
Egy idő után már nem törődünk azzal, mi a legjobb az ügyfélnek.
Csak feltesszük őket a futószalagra,
és működtetjük a túlvilágot.
Eladni, eladni, eladni…
Aztán megjelent maga.
Igen. A hatalmas szerelmével.
És eszembe juttatta, miért választottam ezt a helyet.
Ezért jár a köszönet, Larry.
Hát, nagyon szívesen.
Szóval…
kiválasztotta az örökkévalóját?
Azt hiszem, igen.
- Na jó. Gyere! - Mit csinálsz?
- Gyerünk, gyerünk! - Jesszusom, ne már!
Ó, de. Ó, de.
Ó, nahát!
Nahát!
- Aha. - Nem rossz, mi?
Ó, nagyon…
Nagyon bűbájos.
Baszki!
Autóbaleset.
Öregkor. Rák.
- Háború. - Ó! Háború? Melyik?
- I. vagy II.? - Korea.
Az is háború. Ja.
Ügyes!
Köszönöm!
Annyira szeretlek!
Nagyon.
- Hahó! - Üdv!
Szereti a könyveket?
Aha. Könyvtáros vagyok, szóval…
Segíthetek?
Aha. Tudok olvasni.
Az jó. Akkor jó helyen jár.
- Az melyik? - Dickens. Szép remények.
Jó könyv?
Még nem olvastam.
De azért, mert nem kedvelem Dickenst.
Heves vitákat kelt.
Aha. Én utálom.
Kedves… Kedvesen nevet.
Ó, köszönöm!
- Joan vagyok. - Larry.
- Örvendek, Larry. - Én is.
Oké.
- Úgy, úgy! Lassan, óvatosan! - Oké.
Csak így tovább, Joan!
Na ja. Kösz, Simon! Kapd be!
- Nagyon jó. - Igen, az.
- Ó, remek érzés. - Menjünk!
Oké.
Mi történt?
Na, ki az?
Hogyhogy megint kakilnia kell?
Négy hónapos, de felnőttként szarik.
- Aha. - Az én fiam!
- Ó, kicsim! - Mi az?
Büdi vagy.
Janet, Connor. Connor, Janet.
- Ők egy… Hol is… - Nemfelfedő buliban.
- Ja. Nemfelfedő buliban. - Aha. Véres volt.
Mindenütt vér. Ömlött.
Nem számítottunk rá. Néz… Néztünk befelé.
„Ó, itt meg mi történik?”
Bumm! Letépte a fejünket.
Imádom, amikor ezt csinálod.
ARCHÍVUM EGYSZEMÉLYES BELÉPŐ
Köszönöm, Fenwick!
Tuti nem akarsz jönni? Friss a hó, J-Bae!
Ó, tegnap elegem lett belőle.
- Csömör. Szóval… - Tuti?
- Jó szórakozást! - Adj egy csókot!
- Oké. - Szeretlek!
- Én is. Szia! - Szia!
Cuki.
Tuti?
Tudtad, hogy volt, aki meghalt egy ilyenen? Láttam az interneten.
- Nemfelfedő buliba megyünk. - Halálos hülyeség.
Ó, nem hagynád, hogy örüljenek?
Értem, hogy nem akarják, hogy meglepetés legyen,
de csak ezért bulit rendezni?
A meglepetések életem nagy örömforrásai voltak.
Emlékszel arra, amikor biztosra vetted, hogy Zach lány lesz?
Mindenből esemény lett.
- Nem szereted a bulikat. - Mindenből esemény lett.
Nem. Nem szereted jól érezni magad.
Már ovibúcsúztatók is vannak.
Mit értek el?
Én csak… Nem éreznénk jól magunkat?
- Holnap találkozunk! - Nézze, hölgyem!
Nem túl egészséges állandóan idejárkálni.
Fontos lenne továbblépnie.
JEGYEK
Minden tökéletes, ugye?
Jól vagy?
Aha.
- Igen? - Picit fázok.
Gyere közelebb!
Későbbre van egy hőlégballon-foglalásunk.
És új pár érkezett a kilencesbe.
Azt hiszem… Remek páros partnerek lennének.
Kitépem a hajam, ha még több új emberrel kell találkoznom.
És akkor miért panaszkodnál?
- Hogy? - Ugyan már, Joanie! Imádsz panaszkodni.
Senki sem szeret panaszkodni.
Jól vagy?
Hibáztam.
Megint elhagytad a sílécet?
Nem. Én…
Hiba volt idejönnöm veled.
Értem.
Most mit rontottam el?
Semmit! Ó, semmit. Te tökéletes vagy. Te azt mondod, nem, de igen, az vagy.
Kedves vagy, bátor és okos. Ebből tudom.
Hosszú éveken át vártam erre.
Erre.
Miért nem élvezed? Szó szerint a paradicsomban vagyunk.
Hát, bocs, csak most döbbentem rá.
Szerintem én csak… Engem
- elsodortak az események. - Joanie, mi a…
Lehet, hogy az életben működött volna.
Lehet, hogy nem.
De nem tehetek úgy, mintha az élet nem folytatódott volna nélküled.
Nem is kérlek rá. Soha nem kértelek.
- Veled ellentétben én semmit se titkolok. - Hogy érted?
Nagyon nehéz megállnom szó nélkül, hogy mindennap a rohadt alagútban vagy.
Együtt voltunk a legboldogabbak.
Igen. Ez így igaz.
Fiatalok voltunk. És…
Nem játszott közre a család, a munka, a jelzálog.
A veszteség előtti szerelem volt.
Mindent elsöpört, de…
A szerelem nem egy boldog pillanat.
Ugye? Hanem milliónyi.
A veszekedés az autóban, a másik támogatása, amikor szüksége van rá,
az, hogy együtt élünk, és hogy vigyázunk a másikra…
Itt a lehetőség! Vigyázhatunk egymásra.
Luke! Őszintén!
Felérek az emlékképhez?
Nagyon sokáig vártál rám abban… abban a mesterséges környezetben,
de ez itt valós.
És… És te élsz, és…
Engedélyt adok. Menj, élj nélkülem!
Ó, hogy engedélyt adsz? Te…
- Engedélyt adsz? - Bocs!
- Kissé leereszkedő volt. - Köszönöm, felség!
- Hű szolgája vagyok. - Oké.
- Köszönöm az engedélyt! - Sajnálom.
Ez nem fair!
Tudom.
De…
Vissza kell mennem.
Elment az eszed?
Ahogy átlépsz egy vörös ajtón, elkapnak.
És irány az üresség.
Muszáj megpróbálnom.
Nem, nem muszáj. Itt maradhatsz velem.
Kérlek, maradj!
Sajnálom!
Tényleg szeretlek.
Oké.
Kezeket fel, Fenwick! Ide a a kulcsot! Fog ez menni, Joanie. Hallod, Joanie?
Ja. Kezeket fel! Kezeket fel!
Kezeket fel, Fenny!
Meg akarsz halni, Fenny? Bicskázzalak meg? Kivágom…
Jézusom!
Olyan kedves fiú! Nagyon cuki.
Hacsak nem csinálok… Oké. Ja.
Tudod, hogy nem fog menni.
És ha…
mégis?
El sem hiszem, hogy belemegyek.
De el kell terelni a figyelmüket.
Luke…
Nagyon sajnálom.
Aha.
Tudom.
Megvan, hogy amatőr színész voltam?
ARCHÍVUM BEJÁRAT - KIJÁRAT
Ne nyúljanak semmihez! Ne feledjék, a kiállított dolgok nem valósak!
Elment.
- Miért? - Ó, haver!
Tudom. Tudom, kemény.
Tudom, tudom.
De… De higgye el, jobb lesz!
Semmi baj. Semmi baj. Ereszd szabadjára, nagyfiú!
Mindent! Mindent! Hadd szóljon!
Oké? Semmi baj. Semmi baj.
Kemény ez a nap, de eljő a holnap. Hm?
- Úgy, úgy. Úgy bizony. Oké. - Rendben.
Csak ki kellett sírnom magam.
Értem én.
- Emlékszem, amikor a nejem dobott… - Köszi!
Beugrok… a régi idők emlékére.
Jó, de vegyen jegyet!
Nem lehetek ennyire önzetlen.
Sietned kell.
Igen.
Viszlát, Luke!
Viszlát, Joan!
Aha.
TILOS A BEMENET
- Utoljára fordult elő, ígérem. - Nem!
Nyugodj meg! Beszéljük meg, jó?
- Te csak ne nyugtass engem! - Ott van!
Állj!
- Nem viszed el a gyerekemet! - Mit érdekel?
- Befelé! - Állítsák meg! Állítsák meg!
Gyűlöllek!
…bánsz így velem?
- És ha terhes vagyok? - Semmi baj, Joanie. Ígérem.
Sajnálom, a csekk fedezetlen.
Kérlek!
- Szeretlek! - Szeretlek!
Nincs kiút!
- Részvétünk. - Ne, ne, ne, ne!
Gyerünk, gyerünk, gyerünk! Siessetek!
Állj!
Baszki!
Jézusom, Larry! Nem…
Nem akarok megint erről vitázni…
Nem, nem hasonlítalak hozzá!
Soha nem tettem! És nem akarok erről beszélni!
Megalázó, Joan.
- Nem megy tovább. - Ne mozdulj!
Dehát ő hozta fel! Mit kellett volna mondanom?
Értem én. Nem kedvel engem.
- Nem, azt mondta… - Majd megbékél veled.
- …„Nem kedvelem.” - Megbékél veled, Larry.
Remek. Mint egy gomba. Ez vagyok én.
Az emeletre! Az emeletre!
Larry!
Siessünk!
Kapjuk el! Kapd el! Fogd meg!
Oké.
A 186-os vágányon késik a szerelvény.
Szökevény a síneken.
Elnézést! Hahó!
Tudnom kell, melyik örökkévalóba ment Larry Cutler.
Hölgyem, 425 000 Larry Cutler van.
Pontosabban melyikre gondol?
KÖRÖZÉS ALATT: SZÖKEVÉNY ÉRTESÍTSÉK AZ ŐRSÉGET
Baszki, ó, baszki, ó, baszki!
Vörös ajtós szökevény. Ne avatkozzanak bele!
Elnézést!
Jesszus! Jesszus! Jesszus! Jesszus! Jesszus!
CELEBVILÁG
Tudod, sokat agyaltam a dolgokon,
és szerintem ideje lenne poliamoriára váltanunk.
Bébi, nem tudok egyszerre több dologra figyelni.
- Mi? - Egynős pasi vagyok.
Ó, való…
- Jesszusom! - Nézzen a lába elé, hölgyem!
Menjen oda! Oda!
Nem láttatok egy nőt erre rohanni?
- Nem. - Arra ment.
- Kösz! Gyerünk! Nyomás! - Ja, ja, ja.
Sok sikert!
Gyerünk! Mozgás!
Joan!
Nagyon romantikus vagy.
Becsempészhetjük az egyik régi kikukázott örökkévalóba.
Nem rasszistába. Ott biztonságosabb.
- Az őrök nem ellenőrzik őket. - Hová ment?
Ki?
Hol van Larry?
Jesszusom! Tudtam! Tudtam! Tudtam!
Hol van?
Sok ez így egyszerre, mi?
Intenzív.
Aha.
Tudom, hol tudna ellazulni.
Ne már, Marge! Ismered a szabályokat!
Csak segíteni akarok egy nőn.
Már tudom, mit akarok.
Megmutathatom az örökkévalómat.
Itt van a következő sarkon.
Hallottad a hölgyet.
Az előző csapos jobban bejött.
Úgy látom, jól jönne egy ital.
Igen.
Maradtál.
Aha.
Tényleg mindened homokos lesz.
Aha. A hideg pedig itt is hideg.
- Neked szól? - Ó, igen.
Szökevény lettem.
Hova fogsz menni?
Tudok egy helyet.
De veszélyes lehet.
Mikor indulunk?
Olyan, mint az Oakdale.
Tökéletes.
A feliratot fordította: Varga Attila