Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫שם, אימא!‬
‫תראי, שם!‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע איך קוראים לצ׳יפס באמריקה?‬
‫״פרנץ׳...״‬
‫פרייז.‬
‫פרייז!‬
‫תמסור לי, אידיוט!‬
‫אבא שלך תמיד היה אומר‬
‫שהצ׳יפס באמריקה טעים יותר מאשר בגרמניה.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫ולמי זה?‬
‫לאבא בגן עדן.‬
‫אמרח עליך קרם הגנה.‬
‫אליי!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫חבר׳ה, להירגע!‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫השתגעת?‬
‫סליחה.‬
‫- אקס-טריטוריה -‬
‫- פורטס אבטחה -‬
‫-כעבור ארבע שנים -‬
‫אני מבינה אותה. גם אני לא הייתי מתקשרת.‬
‫עזבי, תתקשרי אליה.‬
‫לא יודע...‬
‫בוא.‬
‫עוד מעט התור שלנו.‬
‫גברת וולף, זה שוב אראל גוניי,‬
‫כתב חוקר מרשת ״קלרטיב״.‬
‫יש לי מידע חדש‬
‫על מה שקרה לך באפגניסטן.‬
‫אני יודע שאת לא רוצה לדבר על זה,‬
‫אבל יעזור לי מאוד בדיווח‬ ‫אם תסכימי לצפות בסרטון.‬
‫גם שלחתי לך אותו במייל.‬
‫את מזהה מישהו בסרטון?‬
‫אשמח...‬
‫- מלון סיארנה אסלאמאבאד -‬
‫ג׳וש?‬
‫תישאר צמוד אליי, טוב?‬
‫שלא אאבד אותך פה.‬
‫כשנגיע לאמריקה תהיה לי כפפת בייסבול משלי?‬
‫כן.‬ ‫-וחדר משלי?‬
‫כן.‬ ‫-ופלייסטיישן 5?‬
‫ניסיון יפה.‬
‫אין מצב.‬
‫- קונסוליית ארצות הברית של אמריקה -‬
‫בוקר טוב. דרכונים בבקשה.‬
‫- פריטים אסורים יש לאחסן בארונית -‬
‫להוציא חפצי מתכת מהכיסים בבקשה.‬
‫הבא בתור בבקשה.‬
‫אפשר להסתכל לך בתיק?‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫הבא בתור בבקשה. גרמנית? אנגלית?‬
‫גרמנית.‬
‫באנו כדי להנפיק ויזת עבודה H-1.‬
‫שרה וג׳ושוע וולף.‬
‫היי, חבוב! אתה אמריקאי! מה שלומך?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-סליחה...‬
‫בסדר. את רשומה.‬
‫זה המספר שלך. חכי ויקראו לך.‬
‫כששואלים אותך מה שלומך,‬ ‫אתה יכול להגיד ״בסדר״.‬
‫ואם שלומי לא בסדר?‬
‫זה לא משנה.‬
‫האמריקאים לא באמת‬ ‫רוצים לדעת מה שלומך.‬
‫אז פשוט תגיד ״בסדר״. פשוט מאוד.‬
‫הנה.‬
‫אבא שלי דיבר רק אנגלית או גם גרמנית?‬
‫רק אנגלית.‬
‫כשהוא ניסה לדבר גרמנית, זה היה קורע מצחוק.‬
‫רוצה לשמוע איך?‬
‫״שניפגש מחר לארוחה של בוקר, מותק?״‬
‫ונגור איפה שאבא שלי היה גר?‬
‫כן, לא רחוק.‬
‫B117, לדלפק 6.‬
‫אתה מוכן לשבת בבקשה?‬
‫ג׳וש!‬ ‫-אני רוצה לשחק מחבואים.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סליחה.‬
‫אני רוצה לשחק מחבואים!‬ ‫-די!‬
‫בוא נשאל, טוב?‬
‫סליחה, נראה לי ששכחו אותנו.‬
‫B93.‬ ‫-הכול מנוהל ע״י המחשב.‬
‫אנחנו מחכים כבר שלוש שעות. אני עם ילד.‬
‫יש חדר משחקים בהמשך המסדרון.‬
‫פלייסטיישן!‬
‫אימא, אפשר לשחק פה?‬
‫בסדר, אבל רק לקצת. שלא נפספס את התור.‬
‫אז תבואי ותקראי לי. בבקשה, אימא.‬
‫אוקיי, בעוד עשר דקות.‬
‫אבל בלי בכי כשיגיע הזמן ללכת. דיל?‬
‫דיל.‬
‫אני אעשה לי קפה.‬
‫- ארצות הברית של אמריקה‬ ‫ארץ של סיפורים -‬
‫B93 לדלפק 6.‬
‫ג׳וש?‬
‫אין לנו זמן למחבואים עכשיו.‬
‫ג׳וש.‬
‫ג׳וש, זה לא מצחיק.‬
‫התור שלנו הגיע.‬
‫ג׳ושוע!‬
‫ג׳וש?‬
‫ג׳וש!‬
‫אנגלית?‬
‫גרמנית?‬ ‫-גרמנית.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אני... לא מוצאת את הבן שלי.‬
‫השארתי אותו בחדר המשחקים.‬ ‫נראה לי שהוא משחק מחבואים.‬
‫אולי הוא מאחורי הדלתות האלה?‬ ‫-חכי פה בבקשה.‬
‫הוא בטח חזר לאולם הכניסה,‬ ‫או הלך לשירותים.‬
‫אין מצב. אפשר לבדוק מאחורי הדלתות האלה?‬
‫למה בכלל השארת אותו לבדו?‬
‫לא, פשוט באנו לחדר המשחקים הזה...‬
‫קודם כול, אסור לי לפתוח לך את הדלת הזאת.‬
‫דבר שני, עם כל הכבוד,‬
‫אצל האמריקאים, זה לא צחוק.‬
‫אז בואי איתי בבקשה.‬
‫אני רוצה לדבר עם האחראי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫ֲ‬
‫בסדר, אני אטפל בזה. תודה רבה.‬
‫אריק קינץ׳. אחראי אבטחה אזורי.‬
‫שרה וולף.‬
‫זה סמל דונובן.‬ ‫-גברתי.‬
‫הבן שלך הלך לאיבוד, כן?‬ ‫-כן.‬
‫איך קוראים לו?‬ ‫-ג׳וש. הוא בן שש.‬
‫במשרדים האלה? כאן?‬ ‫-כן.‬
‫תחפשי.‬
‫ג׳וש?‬
‫אין סיבה לדאגה, גברת וולף.‬
‫זה המקום הכי בטוח שיש.‬
‫כמה זמן הוא היה בחדר המשחקים?‬
‫לא יודעת. אולי חמש דקות?‬
‫חיכינו המון זמן, והוא היה לא שקט.‬
‫שיט, למה השארתי אותו לבדו?‬
‫יש לי בת. איילין.‬
‫היא בת שמונה.‬
‫אני יודע, לפעמים צריך חמש דקות הפסקה.‬
‫אל תאשימי את עצמך.‬
‫אנחנו נמצא את ג׳וש.‬
‫תודה.‬
‫אבד ילד. בן שש.‬
‫שמו ג׳וש.‬
‫אנא דווחו למודיעין.‬
‫באמת אין לי מושג איפה הוא יכול להיות.‬
‫אולי הוא הצליח לצאת איכשהו?‬
‫אין יציאה נוספת מהמקום.‬
‫אם הוא היה מצליח להגיע לדלפק הקבלה,‬ ‫היינו יודעים.‬
‫אבדוק בכל מקרה.‬
‫יש...‬
‫יש עוד יציאה.‬
‫היו פה גבר ואישה. הם העבירו ביניהם תיק.‬
‫זה נשמע משונה,‬ ‫אבל היא יצאה מכאן והוא הסתכל עליי מוזר.‬
‫הם נראו כאילו הם מסתירים משהו.‬
‫אולי הם לקחו את ג׳וש מכאן?‬
‫אתה יכול לפתוח את הדלת בבקשה?‬
‫צר לי אבל לא. זה אזור מאובטח.‬
‫ואם הם מעורבים? גם אתה אבא.‬
‫אתה יודע מה יכול לקרות לילדים.‬
‫מה קורה?‬
‫אפשר לדבר ביחידות? בבקשה.‬
‫כן.‬
‫ֳ‬
‫הכשרה בכוחות המיוחדים. ניסיון קרבי.‬
‫את יוצאת צבא.‬
‫תודה לך על שירותך.‬
‫מתי היית באפגניסטן?‬
‫עד 2017.‬
‫אפשר לדעת מה קורה עם הבן שלי?‬
‫ביקשת ויזה לך ולבן שלך,‬
‫אבל רק התייצבת פה הבוקר.‬
‫מה?‬
‫זו אמורה להיות בדיחה? ברור שג׳וש היה איתי.‬
‫זה לא מה שכתוב פה.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫שנינו הגענו לפה הבוקר.‬
‫אנשים ראו אותו. הוא דיבר עם האיש בדלפק.‬
‫דיברתי עם מנהל השירות.‬ ‫אף אחד לא ראה אותו.‬
‫היית שם! גם אתה ראית אותו!‬
‫לא ראיתי ילד, גברת.‬
‫אתה מעמיד פנים שהוא לא היה פה או מה?‬
‫כך זה נראה, גברת וולף.‬
‫טוב, יש פה מצלמות בכל מקום.‬ ‫מה עם צילומי האבטחה?‬
‫כבר בדקתי אותם. רק את נראית בהם.‬
‫לא ייתכן. אני רוצה לראות אותם.‬
‫את קוראת לי שקרן?‬
‫סמל, בבקשה.‬
‫אוקיי. זה חסר טעם.‬ ‫אני רוצה לדבר עם משטרת גרמניה.‬
‫כמובן.‬
‫הם כבר עודכנו.‬
‫הלו. זה אריק קינץ׳.‬
‫מיז וולף רוצה לדבר איתך.‬
‫שירמר.‬
‫מתייחסים אליי כמו אל משוגעת.‬ ‫הגעתי הנה הבוקר עם הבן שלי,‬
‫ועכשיו הם טוענים שהוא לא היה פה.‬ ‫אתם יכולים להגיע הנה בבקשה?‬
‫גברת וולף, עדכנו אותנו לגבי המצב.‬
‫אין לנו סמכות להיכנס לבניין הקונסוליה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שטח הקונסוליה הוא אקס־טריטוריה.‬
‫אני יודעת, אבל מה זה אומר?‬
‫זה מחוץ לתחום השיפוט של הרשויות הגרמניות.‬
‫זה כמו טריטוריה אמריקאית.‬
‫בינתיים צאי משם. יש בינינו שיתוף פעולה...‬
‫אם אצא מכאן עכשיו, לא ייתנו לי לחזור!‬
‫לא אראה את הבן שלי שוב!‬
‫גברת וולף, את מוכרחה להירגע.‬
‫שני שוטרים ייפגשו איתך בכניסה‬ ‫בעוד עשר דקות.‬
‫מיז וולף, אני מבטיח לך שנמשיך‬ ‫לשתף פעולה איתך ועם הרשויות הגרמניות.‬
‫היי!‬
‫מיז וולף, תירגעי בבקשה.‬ ‫-לא אצא מפה בלי הבן שלי!‬
‫אני לא יודע מה קרה לבן שלך,‬ ‫אבל הוא לא היה פה!‬
‫מיז וולף, בבקשה. בבקשה!‬
‫כן?‬
‫אוקיי.‬
‫זה בסדר.‬
‫את בלחץ. אני מבין את זה.‬
‫אבל אני מבקש שתחכי בחדר הזה‬ ‫עד שמשטרת גרמניה תבוא לאסוף אותך.‬
‫הסמל יחכה איתך.‬
‫אני מאחל לך כל טוב.‬
‫שבי בבקשה.‬
‫קיבלתי.‬
‫חכי פה. אל תזוזי.‬
‫הלו?‬
‫אימא, זאת אני.‬
‫שרה?‬ ‫-אני בקונסוליה האמריקאית בפרנקפורט.‬
‫את חייבת לעזור לי. ג׳וש נעלם.‬ ‫-מה?‬
‫תפני לרשויות, לתקשורת ולמשטרה.‬
‫מישהו חטף את ג׳וש ומנסים לטייח את זה.‬
‫אימא?‬
‫שרה, את לוקחת את הכדורים שלך, כן?‬
‫אימא, מה זה קשור?‬
‫את יודעת שאני בסדר. למה אמרת את זה?‬
‫שרה, הכול בסדר.‬
‫את יכולה לתת לי מישהו מהקונסוליה?‬
‫הרגע הסברתי לך...‬
‫תקשיבי, אני יודעת שזה קשה לך,‬ ‫אבל את חייבת להירגע.‬
‫תסבירי לי מה קרה. איפה ג׳וש?‬
‫שרה...‬
‫זה כזה קשה. ממש בלתי אפשרי.‬
‫ישבתי על זה שעתיים ולא הצלחתי.‬
‫סמל.‬
‫צאי להפסקה בבקשה.‬
‫אני אקח את המשמרת הבאה.‬
‫קרה משהו?‬
‫לא. הכול בסדר.‬
‫יופי.‬
‫ג׳וש?‬
‫- פינוי במצב חירום -‬
‫- דירת אירוח -‬
‫הצילו!‬
‫תהיי בשקט.‬
‫אוקיי?‬
‫אנגלית? גרמנית?‬
‫גרמנית.‬
‫שבי פה.‬
‫ראית פה ילד?‬
‫בגובה כזה. שיער שחור.‬
‫מה?‬
‫תכשיטים בשקית פלסטיק.‬
‫מי את? מה את עושה פה?‬
‫מיס?‬
‫אני לא פה.‬
‫הדברים שביקשת.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫שוב אין פירות טריים?‬
‫מותק, אני לא יכולה להתקיים מזבל כזה.‬
‫אדבר עם האחראי על האורחים.‬
‫תודה.‬
‫מה הסיפור על הילד?‬
‫הבן שלי נעלם לפני שעתיים.‬
‫אני מאמינה שהוא נחטף.‬ ‫מחדר המשחקים באזור המבקרים.‬
‫למה שלא תדברי עם המאבטחים?‬
‫אני חושבת שמישהו מהקונסוליה מעורב בזה.‬
‫ראית ילד?‬
‫לא.‬
‫גם אותי לא ראית.‬
‫איך הגעת הנה מאזור המבקרים?‬
‫יש מצלמות בכל מקום. דלתות נעולות ומאבטחים.‬
‫אני מאומנת בזה.‬
‫מה את? סוכנת חשאית?‬
‫חיילת לשעבר.‬
‫להתראות.‬ ‫-אני יכולה לעזור לך.‬
‫את צריכה מישהו שמכיר את המקום.‬
‫אני פה כבר כמעט חודשיים.‬
‫אני יכולה לעזור לך לחפש את הבן שלך.‬
‫בתנאי שתעזרי לי לצאת מפה.‬
‫- שמונה הרוגים בקרב ירי באפגניסטן -‬
‫אני זוכרת את זה.‬ ‫חילופי אש בבית חולים, נכון?‬
‫צוותי סיור, גרמני ואמריקאי,‬ ‫נקלעו למארב. שמונה נהרגו.‬
‫שמונה נהרגו.‬
‫שרה וולף הייתה היחידה ששרדה,‬ ‫ונפצעה קשה מרסיסים.‬
‫מאומנת בקרב מגע.‬
‫היא מהכוחות המיוחדים?‬
‫לשעבר.‬
‫יוצאת סיירת.‬ ‫מאומנת בהתחמקות, הסתננות וחילוץ.‬
‫אני חושב שהיא חסרת פגע.‬
‫סובלת מהזיות, אולי, אבל חסרת פגע.‬
‫בכל זאת, אי אפשר להרשות לחיילת‬ ‫מהכוחות המיוחדים לשוטט חופשייה בבניין.‬
‫כבוד הקונסולית, אם נפעיל אזעקה רשמית,‬
‫היא תדווח, תיכלא,‬ ‫יפתחו לה תיק, היא לא תוכל למצוא עבודה...‬
‫לא קל לחזור לתפקוד אחרי מה שעבר עליה.‬
‫היא פשוט אימא מפוחדת.‬
‫תמצא אותה. אבל תשתיק את זה.‬
‫כן, גברתי.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-איפה היא?‬
‫צר לי, אני לא רואה אותה על המוניטור.‬
‫אני שרה, דרך אגב.‬
‫אירינה.‬
‫תכבי את זה.‬
‫ככה לא ישמעו אותנו.‬
‫יש לך גישה לאינטרנט?‬
‫לא. לקחו לי את כרטיס הסים.‬
‫יש פה אינטראנט איטי נורא,‬
‫וה־Wi-Fi פה מאובטח בתקן WPA3 בלי SSID.‬
‫למדתי מדעי המחשב בשווייץ.‬
‫ואת מבקשת מקלט מדיני?‬
‫משהו כזה.‬
‫את צריכה את עזרתי?‬
‫את כאן להגנתך. את לא כלואה.‬
‫אסור לי לצאת מהקונסוליה.‬
‫למה תקפת אותי?‬
‫את שואלת יותר מדי שאלות. אז...‬
‫יש לנו דיל?‬
‫בסדר. דיל.‬
‫לא צריך. רק תוציאי אותי מפה.‬
‫מה עוד יש באגף הזה?‬
‫מחסנים ודירות אירוח.‬
‫אבל אין פה אף אחד.‬
‫ובבניינים האחרים?‬
‫לפעמים אני הולכת למכון הכושר ולקפטריה.‬
‫רק עם מלווה. וצריך כרטיס מגנטי כדי להיכנס.‬
‫ראיתי בעיקר משרדים וחדרי ישיבות בדרך.‬
‫ופעוטון לילדים של העובדים.‬
‫ויש מנהרה שמובילה למחסן ענקי.‬
‫מעבירים משם סחורות לשגרירויות אחרות.‬
‫אז נלך למחסן.‬
‫מה את מסתכלת?‬ ‫-סתם.‬
‫בואי נלך.‬
‫למה למחסן?‬
‫זו הדרך היחידה לצאת בלי שיבחינו.‬
‫אני מקווה שעוד לא העבירו את ג׳וש.‬
‫מי?‬
‫שני אנשים שהעבירו ביניהם תיק.‬
‫האישה הלכה לבניין הזה.‬
‫אני חושבת שהם מעורבים בהיעלמות של ג׳וש.‬
‫בן נחטף בקונסוליה,‬
‫אנשים מעבירים ביניהם תיקים...‬
‫הגיוני לגמרי. באמת.‬
‫תראי לי את הדרך.‬
‫אמרתי לך, צריך כרטיס מגנטי.‬
‫אוקיי. קיבלתי.‬
‫היי!‬
‫פאק! הרגת אותו?‬
‫שטויות. תעזרי לי. מהר.‬
‫תעזרי לי!‬
‫תכף הוא יתעורר.‬
‫תחזיקי את הרגל שלו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מכאן.‬
‫את פשוט מכונת לחימה.‬
‫תבדקי שאף אחד לא בא.‬
‫זה קל מדי.‬
‫היה אמור להיות פה בלגן אלוהים.‬
‫סגרי את הדלת.‬
‫משלחות חיפוש, יציאות נעולות...‬
‫היו רואים אותנו במוניטורים כבר מזמן.‬
‫ומבחינים במצלמה השבורה.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫את בטוחה שזה מוביל למחסן?‬ ‫-לגמרי.‬
‫מישהו בא. מהר!‬
‫מה יש?‬
‫הכול בסדר.‬
‫אם יש לך איזה בעיות נפשיות,‬ ‫תגידי לי עכשיו. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫פה אמור להיות ילד?‬
‫שרה, ברצינות.‬
‫את לא תוכלי לחפש בכל הקונסוליה.‬
‫את קולטת מה גודל המתחם הזה?‬
‫הלו?‬
‫נו באמת...‬
‫המשאית האחרונה יצאה אחרי 13:00.‬ ‫ג׳וש נעלם בערך ב־14:00.‬
‫זאת אומרת שעוד לא הוציאו אותו מכאן.‬
‫הבאה תצא בעוד שעה.‬
‫אני צריכה להישאר כאן.‬
‫ומה איתי?‬
‫נבריח אותך במשאית הבאה. ו...‬
‫מה?‬
‫- אוניברסיטת גלנווייל -‬
‫רק רגע.‬
‫מה את עושה?‬
‫את לא יכולה פשוט...‬
‫וואו.‬
‫אז זה העניין. סמים.‬
‫בואי נזוז מפה.‬
‫אני צריכה להישאר פה. קרוב למשאיות.‬
‫זה משנה הכול.‬
‫הבטחת לי! זה לא מה שסיכמנו!‬
‫מטען דיפלומטי אי אפשר להעביר במכס.‬
‫זה לא צירוף מקרים. הסמים. ההחלפה.‬
‫ג׳וש כנראה ראה משהו.‬ ‫אני צריכה לדבר עם אחראי האבטחה.‬
‫ואיך תוציאי אותי?‬
‫אני כבר לא יכולה.‬
‫מה?‬ ‫-קודם הם צריכים לסדר את זה.‬
‫יהיה בלגן אם תברחי עכשיו.‬ ‫-אבל...‬
‫אני חייבת למצוא את הבן שלי!‬ ‫-אין בזה שום היגיון!‬
‫אולי הוא באמת לא היה פה.‬
‫זה הפליימוביל של ג׳וש.‬
‫הוא היה פה.‬
‫צעצוע לא מוכיח שום דבר.‬
‫זה כן מוכיח.‬
‫הוא היה פה.‬
‫מצטערת, שרה.‬
‫את נראית משוגעת לגמרי.‬
‫בהצלחה.‬
‫לא! תוציאי אותי!‬ ‫-אני חייבת למצוא את הבן שלי!‬
‫בולשיט! הוא לא קיים...‬
‫אל תיגעי בי!‬
‫הבן שלך...‬ ‫-אני יודעת מה ראיתי, אוקיי?‬
‫תשכחי מזה.‬
‫מי את?‬
‫אסירה פוליטית עשירה? לא מאמינה לך.‬
‫משוגעת.‬
‫מי זה?‬
‫אני באה.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫תפסיקו!‬
‫שרה!‬
‫איפה הדיסק און קי?‬
‫שרה! תעזרי לי!‬
‫שרה, זהירות!‬
‫הם רצו להרוג אותי!‬
‫אז כבר היית מתה.‬
‫הם רצו לחטוף אותך.‬
‫אירינה,‬
‫מי אלה? מה יש בדיסק און קי?‬
‫אני חייבת לצאת מפה.‬
‫יש שם שני גברים פצועים. הם ניסו לחטוף...‬
‫צר לי.‬
‫אפנה את הדירה.‬
‫מיז וולף...‬
‫אני הקונסולית דבורה אלן.‬
‫מה שלומך?‬
‫הבן שלי נעלם כאן היום בצהריים.‬
‫מנסים לטעון שהוא לא היה כאן.‬
‫מצאתי סמים.‬
‫ושני גברים ניסו לחטוף מדירת האירוח‬ ‫את האישה, אירינה.‬
‫אני חושבת שזה קשור ל...‬
‫מה?‬
‫אמך פנתה אלינו.‬
‫היא מודאגת מאוד.‬
‫אימא שלי?‬
‫היא אומרת שאת סובלת מפוסט־טראומה.‬
‫שיש לך התקפים פסיכוטיים והזיות.‬
‫שהיית מאושפזת.‬
‫בעקבות הפציעה שלך באפגניסטן.‬
‫גם האבא של בנך נהרג שם, לא?‬
‫אין לזה קשר למה שקורה פה.‬
‫בבקשה, אנחנו מאבדים זמן.‬
‫צריך למצוא את הבן שלי. שחררו אותי בבקשה.‬ ‫-גברת וולף,‬
‫את ברחת ממעצר הגנתי.‬
‫תקפת מאבטח,‬
‫ואין זכר לשני החוטפים שתיארת.‬ ‫אף אחד לא ראה אותם.‬
‫אבל אירינה יכולה להוכיח...‬
‫נכון לעכשיו,‬
‫רק אחת מדירות האירוח שלנו בשימוש,‬
‫ואין בה אישה בשם אירינה.‬
‫מה?‬
‫סמל דונובן דיבר עם הדיירת.‬
‫לא ידוע לה על שום תקיפה,‬ ‫והיא אומרת שהיא לא מכירה אותך.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫דונובן משקר.‬
‫יש צילומים ממצלמות האבטחה.‬ ‫אני דורשת לראות אותם.‬
‫התייעצנו עם פסיכולוגית.‬
‫לפעמים המוח משטה בנו,‬
‫כשהוא מסרב להתמודד עם תקרית טראומטית.‬
‫אמך סיפרה לנו שכבר היה מקרה‬
‫שבו תקפת מישהו.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫וקיבלתי טיפול.‬ ‫אני מקבלת תרופות. אני בסדר.‬
‫זו לא האשמה, גברת וולף.‬ ‫הכוונה היא לעזור לך.‬
‫תשתדלי להיזכר.‬
‫אולי קרה משהו לג׳וש?‬
‫לא.‬
‫אולי קרתה איזו תקרית שאת מדחיקה?‬ ‫-לא.‬
‫או שהוא אבד לך?‬
‫לא.‬
‫לא. השגחתי עליו.‬
‫באתי איתו הנה היום.‬
‫באמת, אני לא מדמיינת את זה.‬
‫קיבלת סם מרדים. הוא עדיין פעיל.‬
‫אני לא הוזה. שחררו אותי!‬
‫בבוקר, הרשויות הגרמניות‬ ‫יבואו ויעבירו אותך לבית חולים.‬
‫שם הכול יסתדר.‬
‫בבקשה שחררו אותי!‬
‫אני לא מדמיינת את זה!‬
‫באתי הנה עם ג׳וש היום.‬
‫ג׳וש!‬
‫תדאג שאחות תבקר אצלה בהמשך.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫ג׳וש...‬
‫הם טייחו הכול.‬
‫מה?‬
‫העוזר של אחראי האבטחה,‬ ‫דונובן, חקר אותי אתמול.‬
‫לא סיפרתי לו על הסמים.‬
‫הוא לא רצה לשמוע עלייך או על החוטפים.‬
‫הבוקר הוא החזיר אותי לדירה.‬
‫הם נעלמו משם.‬
‫הכול נוקה.‬
‫למזלי הם לא מצאו את התיק.‬
‫את לא משוגעת.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫בואי.‬
‫אני לא יודעת אם את אמיתית.‬ ‫-נראה לך שאני לא אמיתית?‬
‫הם אומרים שאת לא קיימת.‬ ‫הם לא מכירים את שמך.‬
‫לא ידעתי אם אפשר לבטוח בך.‬
‫לא קוראים לי אירינה.‬
‫שמי קירה וולקובה.‬
‫היינו אחת המשפחות הכי עשירות בבלרוס.‬
‫אבי הלבין כספים.‬
‫בקנה מידה גדול.‬
‫הוא היה פושע, למען האמת.‬ ‫כמו רבים אחרים בממשלה.‬
‫ואז, כשאבי עבר לאופוזיציה, הם נלחצו.‬
‫הוא נרצח.‬
‫לולא הגעתי לשגרירות ארה״ב במינסק,‬
‫אני הייתי הבאה בתור.‬
‫הוא שמר את כל הראיות בדיסק און קי.‬
‫והאנשים האלה רוצים אותו בחזרה.‬
‫למה פרנקפורט?‬
‫ה־CIA הוציא אותי מהמדינה.‬
‫הייתי אמורה להגיע ישירות לארה״ב, אבל...‬
‫נתקעתי פה.‬
‫כלום לא קורה.‬
‫רק תירוצים, כבר כמעט חודשיים.‬
‫ושלשום, דונובן ביקש את הדרכון שלי.‬
‫אז הבנתי שמשהו קורה פה.‬
‫הם הצליחו להכניס הנה אנשים‬
‫שיבואו לתפוס אותי.‬
‫אבל ראיתי את צילומי האבטחה.‬
‫דיברתי לעצמי. הייתי לבדי.‬
‫את לא מאמינה שאני אמיתית? אוקיי...‬
‫אז זה לא אמיתי?‬ ‫-מה את עושה?‬
‫כלום.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫מספיק עם זה!‬
‫ברוך שובך.‬
‫מהחלוּן. במסדרון תמיד יש מצלמות.‬
‫את בטוחה שבחוץ יותר טוב?‬
‫לא.‬
‫יופי.‬ ‫-בואי.‬
‫אין לי מושג מה קורה פה,‬
‫או מה הקשר בין החוטפים לג׳וש, אבל...‬
‫אני בטוחה שדונובן מעורב בזה.‬
‫אבל אין לנו גישה אליו.‬
‫צריך לגלות למי שייך התיק.‬ ‫זה קצה החוט היחיד שלנו.‬
‫את יכולה...‬
‫כנס הכלכלה יתחדש בעוד חמש דקות.‬
‫המשתתפים מתבקשים לגשת לאולם 1.‬
‫מאבטחים.‬
‫יופי של תוכנית, שרה.‬
‫- מרפאה -‬
‫פאק.‬
‫- נמצא תיק ספורט כחול.‬ ‫מי שרוצה לקבל אותו בחזרה... -‬
‫...הודעה פרטית.‬
‫זה באינטראנט של הקונסוליה.‬ ‫נקווה שיחזרו אלינו בקרוב.‬
‫הכול בסדר אצלך?‬
‫ואם הם צודקים?‬
‫שטויות.‬
‫חשבתי שאני בשליטה, בעזרת הכדורים.‬
‫אבל חזרו לי הפלאשבקים.‬
‫תמונות צפות ועולות לי.‬
‫גזלייטינג.‬
‫האקס שלי עשה לי את זה.‬
‫הוא עשה לי מניפולציה.‬
‫הוא שכנע אותי בדברים לא נכונים.‬
‫עד שלא ידעתי מה אמיתי ומה לא.‬
‫אני יודעת שזה לא אותו הדבר, אבל...‬
‫תצמידי את זה לפרק כף היד.‬
‫זה עזר לי כשהרגשתי ככה.‬
‫לא ככה.‬
‫תודה.‬
‫אז מה התוכנית שלך?‬
‫אחרי כל זה?‬
‫אני רוצה להגיע לבוסטון.‬ ‫יש שם קהילה של מתנגדי המשטר.‬
‫בעזרתם ובעזרת מה שיש בדיסק און קי,‬ ‫ננסה לעזור לשחרר מתנגדי משטר נוספים.‬
‫אימא שלי כבר שם.‬
‫שנה לא ראיתי אותה.‬
‫ואת?‬
‫למה את נוסעת לאמריקה?‬
‫חברת אבטחה גדולה הציעה לי עבודה.‬
‫כן...‬
‫יותר כסף. עתיד.‬
‫הם מחפשים יוצאות צבא.‬
‫דף חדש.‬
‫פשוט לא יכולתי פה יותר.‬
‫בקושי יש לי זמן לג׳וש.‬
‫ואנחנו גרים אצל אימא שלי.‬
‫אאוץ׳.‬
‫כן.‬
‫היא משתדלת, אבל...‬
‫אני רוצה ש...‬
‫ג׳וש יכיר את המשפחה שלו.‬
‫אבא שלו היה אמריקאי.‬
‫היה?‬
‫הוא נהרג.‬
‫באפגניסטן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫רק בבית החולים נודע לי שאני בהיריון.‬
‫ג׳וש הוא הנס הקטן שלי.‬
‫נס גדול.‬
‫יש תשובה.‬
‫בלי שם. הוא רוצה להיפגש מיד.‬
‫כאן?‬
‫מסוכן מדי. במקום ציבורי.‬
‫אבל איפה? בקפטריה אולי?‬
‫בדיוק.‬
‫שרה, התכוונתי באירוניה! חכי!‬
‫לא יצפו למצוא אותנו שם.‬ ‫-זה טירוף!‬
‫נצטרך לעבור דרך כל הקונסוליה.‬
‫לא נעבור דרך הקונסוליה.‬
‫בואי.‬
‫פאק!‬
‫תודיע לדונובן. אני צריך לאסוף את הבת שלי.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫מחפשים אותך.‬
‫בכל מקום.‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫שיער חום?‬
‫בן שש בערך? עונה לשם ג׳וש?‬
‫תני את התיק ואגלה לך איפה הוא.‬
‫אתה לא יודע כלום.‬
‫אתה רק רוצה את התיק.‬
‫מה? לא.‬
‫כן. אני רואה שאתה משקר.‬
‫הסמים שווים בטח... כמה מאות אלפים?‬
‫אז אם התיק לא יגיע ליעדו, אתה תסתבך.‬
‫מה את רוצה?‬
‫תעזור לי למצוא את הבן שלי.‬
‫סיפרתי לך כל מה שאני יודע.‬
‫בשביל להביא תועלת למעסיקים שלך,‬ ‫בטח יש לך סיווג ביטחוני גבוה.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫CIA? NSA?‬
‫טכנאי?‬
‫כן.‬
‫אני צריכה תרשים של המתחם.‬ ‫וכרטיס עם גישה לכל האזורים.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-באמת?‬
‫רוצה את התיק? תחשוב על משהו.‬
‫חכי פה, 20 דקות, ואז לכי.‬
‫לא קודם.‬
‫ניפגש בשירותי הגברים בהמשך.‬
‫יש לי פיפי.‬
‫- אין תמונה -‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫כן.‬
‫אדוני, יש כשל במערכת.‬
‫אוקיי.‬
‫בואי נלך, חמודה. בואי.‬
‫מצטער, אבא צריך לעבוד.‬
‫צריך לפנות את המגשים, אבא.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫פאק!‬
‫זה היה קרוב.‬
‫אולי היינו צריכות לדבר עם קינץ׳.‬ ‫-אין מצב!‬
‫אין לנו מושג מה קורה פה.‬
‫ומה בדיוק תעשי בזה?‬
‫אחזיר לה את זה כשכל זה ייגמר.‬
‫אני...‬
‫באמת חשבתי שזה בגלל הסמים.‬
‫אבל אין לזה שום קשר לג׳וש.‬ ‫חזרתי למשבצת הראשונה.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫כן.‬
‫אנחנו באיחור. נו כבר!‬
‫הצלחתי להפעיל נוזקה בשרת.‬
‫צוות התמיכה מטפל בזה. יש לכן שעה מקסימום,‬
‫ואז המצלמות יחזרו לפעול.‬
‫התרשים. הכרטיס המגנטי.‬ ‫-כן.‬
‫המחסן.‬
‫מה זה?‬
‫מועדון כושר.‬
‫וזה?‬
‫מתקני NSA ו־CIA. אפשר את החפצים שלי?‬
‫מה אלה?‬ ‫-תאי מעצר.‬
‫לא הייתי שם, אבל הדיבור היה‬ ‫שהם בוטלו אחרי מלחמת עיראק.‬
‫אפשר להחביא שם ילד?‬
‫את באמת חושבת שה־CIA חטף את הבן שלך‬ ‫בגלל איזו קונספירציה?‬
‫שקט!‬
‫אני רוצה את החפצים שלי.‬ ‫-מה אתה יודע על דונובן?‬
‫למה?‬ ‫-לא עניינך. נו?‬
‫הוא סתם שרירן טיפש. שרוצה להיות משפיען.‬
‫הוא הפיל פעם את המחשב‬ ‫בגלל ששיחק במשחק ברשת.‬
‫וגם שיקר לגבי זה.‬
‫איפה המשרד שלו?‬
‫בקומה השנייה, בבניין הזה.‬
‫כן. אוקיי.‬
‫זה היה אצלך כל הזמן?‬
‫אצטרך להסביר איך השגת את הכרטיס שלי. איפה?‬
‫תחזיק את זה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה ייראה כאילו לא ויתרת בקלות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫איך לדעתך דונובן קשור להיעלמות של ג׳וש?‬
‫אני מקווה שנמצא משהו...‬
‫טוב, מה אנחנו מחפשות?‬
‫כל מה שקשור לחוטפים או לג׳וש.‬
‫מאיפה יש לו כ״כ הרבה כסף?‬ ‫תסתכלי במייל שלו.‬
‫אחפש את השם שלך.‬
‫- אין תוצאות -‬
‫פאק.‬
‫מה את עושה?‬
‫בודקת את קבצי המערכת.‬
‫- שרה וולף -‬
‫מה נסגר?‬
‫זה המעסיק החדש שלי באמריקה.‬
‫- מר דונובן היקר, שלחנו חוזה לשרה וולף -‬
‫דונובן השיג לך את העבודה.‬ ‫-כך זה נראה.‬
‫- דוח על טיפול פסיכיאטרי -‬
‫הוא ידע על מצבך.‬
‫הוא רצה שתבואי הנה.‬
‫המידע עלייך הועבר הלאה.‬
‫למי?‬
‫לא יודעת. לא מופיע שם.‬
‫אני צריכה לחפש את הקונסולית בגוגל.‬ ‫-הוא ייראה את זה בהיסטוריה.‬
‫נשתמש במחשב הנייד שלי.‬
‫כן, גברתי. נראה שמדובר בבעיית תוכנה.‬
‫לא, זה לא קשור לשרה וולף.‬ ‫היא עדיין במרפאה.‬
‫סמל‬
‫עוד מעט הגרמנים יבואו לאסוף אותה. בסדר.‬
‫יש חדש?‬ ‫-כלום.‬
‫ניסית להתחבר?‬ ‫-השארתי את הטבלט שלי במשרד, אדוני.‬
‫תביא אותו!‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫את חושבת שהקונסולית מעורבת?‬ ‫-כן, מישהו בתפקיד בכיר.‬
‫מישהו שיודע לטפל בקבצי וידאו‬ ‫ולהבריח אנשים.‬
‫- דבורה אלן קונסולית פרנקפורט -‬
‫הנה.‬
‫ילידת ויסבאדן, הרווארד...‬
‫זה כלום.‬
‫טוב. אריק...‬
‫אריק קינץ׳.‬
‫הקונסוליה בפרנקפורט.‬
‫גם הוא שירת באפגניסטן.‬
‫תגללי. רגע...‬
‫דונובן בדק מה מצבה.‬
‫אני צריכה לבדוק את המייל שלי.‬ ‫-מה? למה?‬
‫מלון סיארנה, אסלאמאבאד.‬
‫זה קינץ׳.‬
‫מה אני רואה פה?‬
‫זה קשור למבצע שלנו.‬
‫שם אוון נהרג.‬
‫017516589. אוקיי.‬
‫השתגעת? כל השיחות מוקלטות!‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫למי את מתקשרת?‬ ‫-לעיתונאי ששלח לי את הסרטון.‬
‫גוניי, רשת קלרטיב.‬
‫הלו, זאת שרה וולף.‬ ‫בקשר לסרטון ששלחת לי.‬
‫האיש שמופיע בו הוא אריק קינץ׳.‬
‫אכן.‬ ‫-מה אתה יודע עליו?‬
‫אוקיי, אז...‬
‫הקריירה הצבאית של אריק קינץ׳‬ ‫הסתיימה בגלל פציעה.‬
‫היו חשדות לשחיתות,‬ ‫אבל הוא זוכה בכל פעם.‬
‫יש לי מקור חדש שטוען‬
‫שקינץ׳ היה אחראי למארב‬ ‫שנקלעת אליו באפגניסטן.‬
‫מה?‬
‫שיט.‬
‫שרה, בואי נזוז.‬
‫חסר לי פרט חשוב אחד.‬
‫עם מי קינץ׳ מדבר בסרטון?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫שרה, עכשיו!‬
‫אפשר לראות אותו במראה. את מזהה אותו?‬
‫אני לא מצליחה לראות את הפנים שלו.‬
‫יש לי צילום מסך משופר. אם...‬
‫שלח אותו ודי.‬ ‫-גברת וולף?‬
‫תודה.‬
‫שיט...‬ ‫-מה קורה?‬
‫זה לא נפתח לי.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫זה יורד.‬
‫פאק.‬
‫נו כבר... עכשיו!‬
‫שיט!‬ ‫-מכאן!‬
‫אני צריך תגבורת! הן נעות לכיוון הקפטריה!‬
‫קדימה!‬
‫תנו לעבור!‬
‫הדלת!‬
‫מעלית?‬ ‫-היא איטית מדי. מכאן.‬
‫חרא.‬
‫פאק.‬
‫הן נכנסו בדלת הזאת!‬
‫השטח פנוי! בוא.‬
‫מה קרה באפגניסטן?‬
‫היינו בשני צוותים. האמריקאים ואנחנו.‬
‫בלילה השני הותקפנו.‬
‫נטרלנו כמה מהם, אבל הם היו רבים מדי.‬
‫כשהמסוקים הגיעו, כולם כבר נהרגו.‬
‫כולם חוץ ממני.‬
‫אני...‬
‫שאלתי את עצמי רבות למה דווקא אני.‬
‫לא רק את.‬
‫את וג׳וש.‬
‫הנה התמונה.‬
‫איך קינץ׳ מעורב בזה לדעתך?‬
‫שרה.‬
‫מי זה?‬
‫החוצה! זה מארב!‬
‫קדימה!‬
‫השטח פנוי!‬ ‫-מעבר לפינה! קדימה!‬
‫אויב נפגע!‬
‫צריך לחזור למחסן.‬
‫מה? למה?‬
‫יש לנו מספיק ראיות.‬
‫דונובן הביא אותך הנה‬ ‫וטייח את החטיפה שלי.‬
‫קינץ׳ קשור לעבר שלך.‬
‫אין לי מושג מה הקשר.‬ ‫צריך לדבר עם הקונסולית. שרה!‬
‫אין בזה היגיון!‬ ‫בואי נבדוק איפה שתאי המעצר.‬
‫וחוץ מזה, מה רואים בתמונה?‬
‫שרה!‬
‫נו?‬ ‫-איבדנו אותן.‬
‫ובדקתי בטבלט שלי.‬
‫היא מצאה את המיילים.‬
‫היא יודעת.‬
‫מצטער.‬
‫זהירות על המראה!‬
‫למה אנחנו כאן?‬
‫בשביל רכבת לצרפת.‬
‫בפריז, קני כרטיס למקסיקו.‬
‫משם יש לך סיכוי טוב לחצות את הגבול לארה״ב.‬
‫זאת עומדת לצאת.‬
‫תסתתרי במטען.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫אמרת ש...‬ ‫-הבנתי מה קינץ׳ עשה.‬
‫אני יודעת למה אני כאן.‬ ‫זה מסוכן מדי. את חייבת לעזוב.‬
‫ומה איתך?‬
‫אהיה בסדר. אוקיי?‬
‫אהיה בסדר.‬
‫לכי.‬
‫תמצאי את אימא שלך. טוב?‬
‫אסיח את דעתם.‬
‫אוקיי.‬
‫היי!‬
‫עצרי! מי את?‬
‫היי! מה את עושה?‬
‫אסור לך להיות פה!‬
‫אל תזוזי, אמרתי!‬
‫צאי מהרכב, עכשיו!‬
‫עצרי או שאני יורה!‬
‫שרה, עצרי!‬
‫היי, עצרי! אל תזוזי!‬
‫עצרי! אסור לך להיות פה!‬
‫אל תזוזי! את עצורה!‬
‫היי!‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫עצרי!‬
‫את פשוט לא מוותרת, אה?‬
‫איפה ג׳וש?‬
‫הוא בידיך?‬
‫-כן!‬
‫הוא בידיי.‬
‫הוא בסדר.‬
‫למה חטפת אותו?‬
‫יכולת להרוג אותי בכל מקום.‬
‫בתאונה, לא משנה מה.‬
‫איך גילית?‬
‫השגתי את הסרטון.‬
‫באסלאמאבאד, נפגשת עם אחד‬ ‫מאנשי הטליבאן שתקפו אותי.‬
‫אני יכולה לזהות אותו.‬
‫אני העדה היחידה ששרדה.‬
‫אני יודעת‬
‫שאתה הסגרת את העמדות שלנו.‬
‫למה?‬
‫הייתי משאיר אותך לבדך, שרה.‬
‫אבל העיתונאי הזה הפעיל עליי המון לחץ.‬
‫איפה ג׳וש?‬
‫איפה הוא?‬
‫אני היחיד שיודע איפה ג׳וש.‬
‫אם תירי בי עכשיו, הוא ייגווע למוות.‬
‫מה תעשי עכשיו?‬
‫אנשיי עומדים להגיע הנה בכל רגע.‬
‫אמצא אותו איתך או בלעדיך.‬
‫- הסוכנות לביטחון לאומי -‬
‫ג׳וש?‬
‫יש לנו נפגע!‬
‫אתה בסדר, אדוני?‬
‫איבדנו אותה, אבל היא כנראה עדיין במתחם.‬
‫אדוני, חייבים להפעיל אזעקה.‬
‫לא, נפעל לפי הנוהל.‬
‫אבל לפי התקנות...‬
‫את תדווחי ישירות לי ורק לי.‬
‫פיצוץ בבניין E!‬
‫פיצוץ בבניין E.‬
‫זאת היא.‬
‫למה לא רואים אותה במצלמות?‬ ‫-היא כנראה חמקה מהן איכשהו.‬
‫כן, גברתי הקונסולית?‬
‫מה קורה, מר קינץ׳?‬
‫ובכן... היה פיצוץ.‬
‫באמת? מה לגבי התקיפה במועדון הכושר?‬
‫צר לי, הייתה תקלה בשרשרת הפיקוד.‬
‫תפסיק למרוח אותי.‬
‫ותפעל לפי הנוהל.‬
‫כן, גברתי.‬
‫פאק!‬
‫עבור למצב אדום. לירות כדי להרוג.‬
‫קדימה!‬
‫פנוי!‬
‫השטח פנוי.‬ ‫-מימינך.‬
‫טוב, כולם להתקדם.‬
‫לאן הולכים? אני רוצה הביתה.‬
‫כן, בסדר...‬
‫איילין?‬
‫אני שרה. באתי לאסוף...‬ ‫-מאיפה את יודעת את שמי?‬
‫מה קרה לך בפנים?‬
‫אני חברה של אבא שלך.‬
‫הוא ביקש שאאסוף אותך.‬
‫אסור לי ללכת עם זרים.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אבל אני לא זרה.‬
‫אני חברה. מבטיחה.‬
‫רואה? אבא שלך נתן לי את זה.‬
‫אדון ארנב!‬
‫בואי.‬
‫זה חדר מוגן. אבא שלי סיפר לי עליו.‬
‫את ילדה חכמה מאוד.‬
‫עמדה 1.‬
‫- עמדה 1 - מתקשר -‬
‫אגף A מאובטח.‬ ‫צוות אלפא, עבור לאגף C.‬
‫- חדר מוגן‬ ‫שיחה נכנסת -‬
‫אסור להיות בחדר המוגן. מפנים את המתחם.‬
‫אדוני, זה בשבילך.‬
‫אריק קינץ׳.‬
‫שרה?‬
‫אמרתי לה שאני הבייביסיטר.‬
‫אפשר לדבר איתה?‬
‫חמודה? אבא שלך.‬
‫אבא?‬ ‫-היי, קטנה. את בסדר?‬
‫כן. אתה בא לאסוף אותי?‬
‫לא. מצטער, אבא צריך לעבוד עוד קצת.‬
‫שרה תשמור עלייך. אאסוף אותך בקרוב, טוב?‬
‫טוב. אוהבת אותך.‬
‫אוהב אותך גם, קטנטנה.‬
‫מה את רוצה?‬
‫אני רוצה שתחזיר לי את ג׳וש.‬
‫מיז וולף...‬ ‫-ושתתוודה.‬
‫תפסיקי לדבר גרמנית.‬
‫יש פה דלת פלדה מחוסמת בעובי 10 ס״מ.‬
‫אם תפוצץ אותה, אתה עלול להרוג את הבת שלך.‬
‫קידוח יארך יותר מדי זמן.‬ ‫-בשביל מה?‬
‫עד שיאזל החמצן פה בפנים.‬
‫בפעם הבאה שתתקשר,‬ ‫אני רוצה לראות את ג׳וש על המסך.‬
‫שרה?‬
‫שרה!‬
‫קיבלתי.‬
‫היא כיבתה את אספקת האוויר.‬
‫אפשר להדליק אותה?‬ ‫-לא.‬
‫התאים האלה פועלים באופן בלתי תלוי.‬
‫חייבת להיות דרך אחרת לחזור פנימה!‬
‫רוצה לשחק עוד משחק?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. אני רואה, בעיני הקטנה, משהו...‬
‫אדום.‬
‫מה קורה פה, אריק?‬
‫למה זה קורה?‬ ‫-הכול יהיה בסדר.‬
‫אל תדאגי. זה בסדר.‬
‫אני רואה, בעיני הקטנה...‬
‫משהו...‬
‫ירוק.‬
‫השמיכה.‬
‫לא.‬
‫הקופסה הזאת?‬
‫לא.‬
‫את בסדר?‬
‫אני עייפה נורא.‬
‫תשכבי.‬
‫שרה?‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫שרה, בבקשה שחררי את הילדה.‬
‫את יודעת מה קורה מאחורי גבך?‬
‫את יודעת על העבר של אריק קינץ׳?‬
‫למה היא אמרה את שמך?‬ ‫-לא יודע.‬
‫הוא מושחת.‬
‫היא חיה בסרט.‬
‫הוא אחראי למותם של שמונה אנשים.‬
‫הוא יודע שאני היחידה שיכולה להביא להרשעתו.‬
‫לכן הוא רצה להרוג אותי.‬
‫שרה, בבקשה, קודם כול צאי.‬
‫את בוודאי לא רוצה שהילדה תמות.‬
‫אני רוצה לדבר עם קינץ׳.‬
‫איך?‬
‫אתה רציני?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה מוכן שהבת שלך תמות כדי לא לשבת בכלא?‬
‫איילין חפה מפשע.‬
‫את רוצה להרוג אותה?‬
‫אני יודע שאת לא מסוגלת לזה, שרה.‬
‫את לא רוצחת.‬
‫הפנס.‬
‫מה?‬
‫את רואה בעינך הקטנה...‬
‫הפנס.‬
‫כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫את בסדר?‬
‫רק חשבתי על הבן שלי.‬
‫גם אנחנו אוהבים את המשחק הזה.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫קוראים לו ג׳וש.‬
‫הוא קצת קטן ממך.‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בואי, חמודה.‬
‫לאן הולכים?‬
‫את חוזרת הביתה.‬
‫אני משחררת את איילין.‬
‫אבל אני רוצה לדבר איתך.‬
‫כאן, ביחידות.‬
‫בסדר, שרה.‬
‫שכולם ייקחו צעד אחורה.‬
‫טוב. כולם אחורה.‬
‫אחורה!‬
‫עוד!‬
‫תודה, מיז וולף.‬
‫עכשיו צאי בבקשה.‬
‫לא.‬
‫שקינץ׳ ייכנס. כמו שסיכמנו.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫אתה...‬
‫לא תשחרר את ג׳וש כל עוד אני בחיים.‬
‫ולא משנה כמה אבטיח לא לדבר.‬
‫פשוט תגיד‬
‫שהתנגדתי יותר מדי.‬
‫אחרי שתצא, אכבה את אספקת האוויר שוב.‬
‫בהתחשב במצבי, זה לא יפתיע אף אחד.‬
‫בבקשה רק תבטיח שתביא את ג׳וש לאימא שלי.‬
‫בבקשה תבטיח לי את זה.‬
‫לא!‬
‫בבקשה שחרר אותי ואת ג׳וש.‬
‫את יודעת שאני לא יכול לעשות את זה.‬
‫למה חטפת אותו?‬
‫למה כל המאמץ הזה?‬
‫בבקשה, אתה חייב לי לפחות את זה.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫לא הערכתי אותך מספיק.‬
‫״היא לוחמת. היא לא מוותרת אף פעם.״‬
‫זה מה ששמעתי מכל מי שהכיר אותך.‬
‫אבל לא דמיינתי שתצליחי‬ ‫לצאת מבניין המבקרים.‬
‫הכול התחיל להשתבש‬ ‫כשראית את העברת התיק.‬
‫צירוף מקרים טיפשי, אבל טעות שלי‬
‫שלא ידעתי מה מרטלו מתכנן.‬
‫לכן פרצת לבניין השני,‬
‫מה שלא היה חלק מהתוכנית.‬
‫עדיין, החלטתי לתת לעניינים לרוץ.‬
‫גם אחרי שפגשת את קירה וולקובה,‬
‫עדיין שלטנו במצב.‬
‫המבצע יכול היה להתקדם כמתוכנן.‬
‫אבל אף אחד לא ציפה‬ ‫שתחסלי שני תוקפים מיומנים‬
‫ותסכלי את החטיפה.‬
‫כל התוכנית ירדה לטמיון.‬
‫אתה הכנסת את החוטפים לקונסוליה.‬
‫דאגת שאקבל הצעת עבודה באמריקה‬ ‫כדי שאבוא הנה.‬
‫חכי פה. אל תזוזי.‬
‫סמל, צאי להפסקה בבקשה.‬
‫ודאגת שאוכל לברוח.‬
‫רצית שאסתובב פה חופשייה.‬
‫אי אפשר להרשות לחיילת‬ ‫מהכוחות המיוחדים לשוטט חופשייה בבניין.‬
‫היא רק אם מבוהלת.‬
‫ידעת שאעשה הכול כדי למצוא את הבן שלי.‬
‫- מוחק אובייקט -‬
‫אם מישהי כמו קירה‬ ‫הייתה נעלמה מהקונסוליה,‬
‫אפילו אתה לא היית חומק מעונש.‬
‫אנשים היו שואלים יותר מדי שאלות.‬
‫אבל יוצאת הצבא המטורללת?‬
‫שעירה לעזאזל מושלמת.‬
‫תירוץ לירות בעדה היחידה‬ ‫למה שקרה באפגניסטן.‬
‫זה הבונוס.‬
‫כמה שילמו לך?‬
‫כדי שתכניס את החוטפים?‬
‫למה את איפה שאת, שרה?‬
‫בגלל שדאגו לך ביחידה?‬
‫לא. הפסקת לתפקד והעיפו אותך.‬
‫זה מה שקרה, לא?‬
‫קרעתי את התחת בשבילם.‬
‫פנימייה צבאית על מלגה,‬ ‫מועמדות לקצונה בהצטיינות, ואז... בום!‬
‫מטען אחד פוגע לך ברכב.‬
‫אחרי חצי שנה הם אומרים שאתה בסדר.‬
‫אתה לא יכול לצאת מהמיטה בבוקר מרוב דיכאון.‬
‫ואומרים לך ״אוקיי, שב מאחורי שולחן.‬
‫״קריירה תקועה. קח או שתוותר.״‬
‫והמשפחה צריכה לעבור מקום כל שנתיים.‬
‫בת שלעולם לא יהיה לה בית נורמלי.‬
‫הם לא נותנים אפילו מספיק כסף‬ ‫בשביל אוניברסיטה בעתיד.‬
‫שיזדיינו!‬
‫אני לא חייב להם כלום.‬
‫הם חייבים לי.‬
‫את יודעת...‬
‫אנחנו לא כל כך שונים, שרה.‬
‫אני עושה את זה למען המשפחה שלי.‬
‫אבל אתה הרסת את המשפחה שלי.‬
‫לג׳וש אין אבא.‬
‫ושמונה אנשים מתו בגללך.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫חשבתי שמכרתי להם מידע חסר ערך.‬
‫נמאס לי מההתבכיינות שלך. צא.‬
‫החוצה!‬
‫את באמת לא מפסיקה להילחם אף פעם, שרה.‬
‫ולכן...‬
‫בן זונה! ידעתי שזה יכאב.‬
‫האקדח שלי בידיה!‬
‫שמרו על הדלת! תזעיקו רופא!‬
‫צאו! זה מארב!‬ ‫-קדימה!‬
‫השטח פנוי! צאו!‬
‫אימא?‬
‫המטען ממוקם.‬
‫מופעל.‬
‫חמש,‬
‫ארבע,‬
‫שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫לא הערכתי אותך מספיק.‬
‫״היא לוחמת. היא לא מוותרת אף פעם.״‬
‫זה מה ששמעתי מכל מי שהכיר אותך.‬
‫אבל לא דמיינתי שתצליחי‬ ‫לצאת מבניין המבקרים‬
‫ותסכלי את החטיפה.‬
‫כל התוכנית ירדה לטמיון.‬
‫אתה הכנסת את החוטפים לקונסוליה.‬
‫רצית שאברח ואסתובב חופשייה.‬
‫עצור! רד לקרקע!‬
‫איפה הילד?‬
‫בבקשה אל תוותרי עכשיו.‬
‫אימא?‬
‫מצבה התייצב. אפשר להוציא אותה עכשיו.‬
‫אימא.‬
‫אימא?‬
‫תנו להם רגע.‬
‫שלום, מתוק שלי.‬
‫מה שלומך, ג׳וש?‬
‫בסדר.‬
‫בוא הנה.‬
‫- כעבור שמונה שבועות -‬
‫קינץ׳ במעצר בארה״ב.‬
‫הקונסולית סיפרה לי.‬
‫גילו שחוץ מדונובן,‬
‫גם האיש בקבלה היה מעורב.‬
‫ומרטלו? חנון המחשבים?‬
‫הוא ברח באותו יום ועדיין מסתתר.‬
‫אוקיי. סבבה.‬
‫כן.‬
‫מה שלומך?‬
‫כן. בסדר.‬
‫הרופאים אמרו שהיה לי מזל.‬
‫אני זזה. המונית שלי פה.‬
‫בסדר. להתראות. טיסה נעימה.‬
‫תודה. תמסרי ד״ש לאימא שלך.‬
‫בסדר. להתראות, פסיכית!‬ ‫-להתראות.‬
‫- ארה״ב - תושבת קבועה -‬
‫ביי, אימא.‬
‫שמרי על עצמך, טוב?‬
‫ועל ג׳וש.‬
‫כן. אני מבטיחה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אתקשר אלייך כשננחת.‬
‫מה יש, אימא?‬
‫סתם מסוק.‬
‫אפשר לנסוע כבר?‬
‫כן. אפשר לנסוע.‬
‫- אקס-טריטוריה -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬