Downloaded from YTS.BZ
FALLOUT DØDNINGENS JUL
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det er ikke ligefrem Hvembyen, men det slår an.
Og jeg har nok flasker til at klare mig i 12 juledage.
Se her.
Det er ikke et stykke brænde. Det er en menneskearm.
Den tilhørte en fed mand.
Den brænder godt, ikke?
Overraskende, hvad?
Jeg lagrer de arme i løbet af året,
fordi det er så rart om vinteren.
Intet varmer som en arm. Sådan har jeg altid sagt.
Jeg ville ønske dig en god højtid,
men tiden står ret stille herude.
Og Julemanden kommer ikke forbi.
Min kæbe er øm af snak,
så glo lidt på ilden i stedet.
Hvis jeg falder i søvn, så skub lige mit hoved væk fra den.
Ja, dette er Mr. New Vegas, der sender fra stedet af samme navn,
med nogle julefavoritter til jer.
Jeg håber, at I har det varmt og hyggeligt,
ikke fordi I er ved at miste bevidstheden,
medmindre I ønsker det.
Vi håndterer alle livets rædsler på vores egne kemiske måder.
I kan ønske numre hele aftenen,
og jeg vil læse hjertevarmende julehilsner og historier op direkte.
Her er en fra Bob i det tidligere Arizona.
Han skriver: "Min hund stak af juleaften,
og det var som selve Juleevangeliet.
Fremmede dukkede op ud af det blå og hjalp med at lede efter den,
ligesom de tre vise mænd.
Jeg arbejdede med dem som en af kongerne,
og Gud er alle kongers konge.
Så vi havde fem konger, men der var syv personer i alt.
To kvinder og fem mænd. Så fem konger.
To dronninger plus mig og plus Gud. Det er ni konger i alt,
inklusive dronninger.
Og ingen af os vidste, hvor pokker den hund var henne.
Så jeg tænkte: 'Det er ligesom Jesus i historien.
Hunden er det fortabte Jesusbarn.'
Så jeg begynder at blive stresset,
for jeg har ikke kun mistet hunden,
men hunden fortalte mig, når jeg fik besøg.
Folk dukker op, men de finder ikke hunden.
Desuden spørger de hele tiden, om jeg har stoffer.
Det har jeg, men jeg deler ikke.
Jeg er vred, og det giver mig dårlig samvittighed.
Ja, jeg har problemer med raseri,
men det forklarer, hvorfor jeg ikke vil af med stofferne.
Det er medicin.
Men det viste sig, at hunden ikke var langt væk.
Den havde hørt mig henrette nogle folk tidligere,
blev bange og gemte sig.
Den kom frem igen,
da jeg begyndte at stege en af de dræbte.
Jeg ville ønske, jeg havde opdaget det, før jeg dræbte de andre konger.
Men jeg gjorde mit bedste, da jeg ikke vidste andet.
For at gøre en lang historie lang,
vidste jeg ikke, at en hund var vigtig i julen,
før jeg prøvede en jul uden en.
Er det ikke ynkeligt? Jeg hader mig selv."
Tak, Bob.
Her er lidt julemusik, der vil berolige dig hurtigere
end en blod-hjerne-barriere fyldt med kemikalier.
Hej, jeg er DJ Mr. New Vegas,
og tanken om dig, der sidder og lytter i dit lingeri,
sender min fantasi i omdrejninger med 45 RPM.
Her er et nummer.
Jeg elsker at lytte til de gamle plader,
men ikke så meget som jeg elsker at lytte til jeres historier.
Jeg vil høre fra jer.
Her er lidt julestemning fra Sluggins Rex,
der skriver fra Siltlands med dette minde:
"Folk beklager sig måske over jul ude i ødemarken,
men det er bedre end i bunkeren.
Tro mig. Jeg holdt jul i en bunker sidste år, og det var surt.
Det var jul med Hawaii-tema,
og det var plat og ynkeligt.
De sagde: 'Smag den her kalua-flæskesteg.'
Og så gav de mig en cocktailpølse.
Det var ret skuffende.
Selvom jeg ikke havde været social i årevis,
kunne jeg stadig se, at det var plat.
Man kan se det som en julegave.
Jeg ved, at jeg er mere interessant
end alle bunkebeboerne.
Det får mig til at føle, at jeg er tæt på Julemanden.
Julemand, hvis du lytter: Jeg vil have ægte kalua-flæskesteg.
Vi har alle set de kæmpestore svin, der render rundt i Ødemarken.
Det har jeg i hvert fald, eller de støvskyer, de skaber.
Lad os sige, at alle lyttere gik sammen på jagt.
Halvdelen kunne grave huller,
fylde dem med de der varme sten, der aldrig bliver kolde,
og så kan vi måske få dem til at smage som kalua.
Jeg prøvesmager. Det lover jeg.
Så kan I se, om jeg får bylder på ansigtet,
ligesom da man begyndte at dyrke majs igen."
Det lyder godt, Sluggins.
Jeg vil gerne med på din jagt.
Hvem kan genkende denne klassiske julesang?
Uanset om I lytter til alle disse hilsner eller ej,
så vil jeg altid elske jer for evigt.
Intet kan ændre det.
Jeg elsker jer allesammen.
Jeg mærker jeres kærlighed ramme mig igen som sonar.
Det rammer mig hårdt som en chokgranat.
Bliv ved med at sende hilsner.
Her er et brev fra Vrede Ron.
Ron siger: "Jeg er vred, fordi det er de samme julesange hvert år.
De får mig ikke længere i stemning.
Hvordan kan julesange om en baby 8.000 km væk give mig en reaktion?
Jeg kan lide kunst, der taler til mine oplevelser.
Spil noget mere moderne, der er lavet i Ødemarken."
Beklager, Ron, du kan være nok så vred,
men disse sange er de eneste, vi har her på stationen.
Resten er gået tabt i ildebrande eller stjålet af banditter.
Så for femte gang i aften: "God Rest Ye Merry Gentlemen."
Vi er tilbage med flere af jeres julehilsener og ønsker.
Her er en fra Andy C., der siger: "Jeg elsker de gamle sange,
men det er svært for mig at synge julesalmer,
når jeg ved, at jeg har spist over hundrede personer."
Bare rolig, Andy. Vi lader pladen synge for dig.
Andy fortsætter: "At synge 'Kender I den om Rudolf'
var svært nok efter at have dræbt en mand,
men da jeg havde spist hele hans familie,
kunne jeg ikke komme igennem den sang uden at bryde sammen.
Det fjerner noget af juleglæden,
når man spiser de mennesker, man plejede at hygge sammen med.
Når man ved, hvordan en galdeblære smager, kan man vel synge:
'Glade jul.'
Men galde er det eneste, jeg tænker på.
Det er nemt at synge ordene,
men de betyder ikke noget længere.
Hvad er en slæde?
Jeg har ikke hørt bjældeklang fra en slæde i 400 år.
Jeg kan slagte mine venner og naboer og spise dem.
Men en hestedrevet slæde er meningsløs.
Jeg blev smidt ud fra en familiemiddag, fordi jeg sagde, vi spiste min fætter.
Tal aldrig om, hvem du spiser, mens du spiser dem.
De andre til middagen sagde, at man får kvalme.
Det kan jeg ikke bekræfte, men jeg ved, at folk bliver vrede.
Gid jeg ikke havde spist så mange,
så jeg havde nogen til at trøste mig."
Andy C., jeg kan ikke muntre dig op,
for du har gjort noget ganske ondskabsfuldt.
Men kun Gud kan dømme dig.
Her er en gammel klassiker.
George Washington Thizz fra Sandy Gulch skriver:
"Krig ændrer sig aldrig. Det gør julen heller ikke.
De samme sange hvert år. Har du bemærket det?"
Jeg kan lide det, George.
Når man bor et sted, hvor man aldrig rigtigt ved, hvor man er,
fordi man er omringet af omskiftelige sandbanker,
bliver julesange ligesom stjerner, man kan orientere sig efter.
Når jeg hører dem, så ved jeg, at julen ikke er langt væk.
Dette er DJ Mr. New Vegas, og jeg elsker jeres stil.
Jeg er tiltrukket af jer. Forstået?
Og her er et brev fra en trofast lytter, P, fra DE.
Han skriver: "Jeg lytter med hvert år."
Tak, P.
"Og jeg reflekterer over de folk, jeg har tilbragt højtiden med før i tiden,
dræbt eller spist.
Som Jimmy Cain, der sang julesalmer med mig
for at aflede de andre, mens vi plyndrede dem.
Han blev lidt grådig med sin del af byttet,
så jeg måtte skyde ham i hjernen.
Eller Melissa, der plejede at pynte vældigt op
og fyldte vores sammensunkne skibscontainer
med alle mulige radioaktive, selvlysende insekter
på en måde, der emmede af jul.
Hun fik slemme bylder, så jeg måtte befri hende for smerten.
Ej at forglemme Store Sarah,
der styrede den lystige slæde,
da vi hægtede os fast til nogle vrede brahminere
og rejste mere end 150 km hen over Ødemarken sammen.
Hun var ikke taknemmelig nok,
så jeg måtte også skyde hende i hjernen.
Men jeg tænker ofte på hende, fordi jeg brugte lang tid på at tørre
og spise alt hendes fyldige benkød.
Hun havde enormt store ben.
Jeg mener det ikke på en sexet måde. På en sulten måde.
Jeg fandt en stor cyste på et af hendes ben,
og i den voksede der en tand.
Vær sød at spille 'Angels We Have Heard on High' for mig".
Jeg er DJ Mr. New Vegas.
Og så længe vi har hinanden,
så lever vi ikke i elendighed alene.
Her er et brev fra Hårde Ted i Heartland.
Ted skriver: "Vær sød at spille 'Let It Snow'.
Jeg savner sne.
Det var en god kulde,
men ikke den slags kulde, man får ved at slikke på uran ved et uheld,
eller når man sover i en muggen krybekælder.
Jeg ville ønske, jeg kunne se sne, der ikke var radioaktivt metal
fra en stor ildebrand.
Jeg kan huske sneen,
da den faldt ned fra… Hvad hedder de? Skyerne?
Jeg prøvede at huske, hvordan det var at kælke,
men det eneste, jeg kommer i tanke om,
er hud, der skrælles af forkullede lig, og brækkede knogler.
Sidste år troede jeg, at jeg så sne,
men det var i virkeligheden termitter, der fløj ud af en lade.
Hvad end, der var i den lade,
må have været værre end en sværm af termitter.
Sådan tænker jeg nu."
Det gør vi alle, Ted. Glædelig jul.
Tag nogle stoffer,
så du måske kan glemme dine omstændigheder.
Det var alt fra mig, børn.
Hold jer i live derude.
Det er jeg teknisk set ikke.
Det var alt fra Mr. New Vegas.
Glædelig jul til jer alle. Hav en god aften.