Downloaded from YTS.BZ
FALLOUT KAAMION JOULU
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Ei tämä mikään joulumaa ole, mutta saa kelvata.
Pullot riittävät joulun ajan yli.
Näettekö?
Tuo ei ole halko vaan käsivarsi.
Lihavalta mieheltä.
Se palaa aika kivasti.
Yllättävää.
Kuivatan käsivarsia pitkin vuotta,
koska ne ovat mukava lisä talvella.
Kädenlämpöinen kelpaa, kuten tapaan sanoa.
Toivottaisin hyviä joulupyhiä,
mutta ei täällä mitään pyhää ole.
Eikä varsinkaan joulupukkia.
Puhuminen sattuu leukaan.
Tuijotelkaapa siis tulta vähän aikaa.
Jos nukahdan, kääntäkää pääni tulesta poispäin.
Täällä herra New Vegas samannimisestä paikasta.
Soitan teille kaikille rakkaita joululauluja.
Toivottavasti olonne on mukava ja lämmin,
eikä vain tajunnan menetyksen ansiosta,
ellette sitten halua juuri sitä.
Jokaisella on omat kemialliset tapansa selvitä elämän kauheuksista.
Saatte illan aikana toivoa kappaleita,
lähettää jouluterveisiä ja sydäntä lämmittäviä tarinoita.
Yksi on tullut Bobilta entisestä Arizonasta.
Hän kirjoittaa: "Koirani karkasi jouluaattona.
Kaikki tapahtui samoin kuin joulun kertomuksessa.
Tuntemattomat ihmiset ilmestyivät auttamaan etsinnöissä,
aivan kuten itämaan kolme kuningasta.
Minäkin olin yksi kuningas,
ja Jumala on kuninkaiden kuningas.
Oli siis viisi kuningasta mutta seitsemän ihmistä.
Kaksi naista ja viisi miestä, eli siis viisi kuningasta.
Kaksi kuningatarta, minä ja Jumala. Se tekee yhdeksän kuningasta -
kuningattaret mukaan luettuna.
Kukaan ei tiennyt, missä se hiton koira oli.
Ajattelin, että koira on kuin kertomuksen Jeesus.
Koira on kadonnut Jeesus-vauva.
Minua alkoi ahdistaa.
Kadonnut koira nimittäin -
ilmoitti minulle aina, kun joku oli tulossa.
Ihmisiä ilmaantui. He eivät löydä koiraa.
He kyselevät, onko minulla kamaa.
Onhan minulla, mutta ei jaettavaksi.
Olen vihainen, ja siksi omatunto alkaa kolkuttaa.
Minulla on vihanhallintaongelmia.
Sen takia en voi luopua kamastani.
Ne ovat lääkettä.
Ilmeni, ettei koira ollut kaukana.
Se kuuli minun teloittavan porukkaa,
säikähti ja meni lautojen taakse.
Se tuli lopulta esiin,
kun aloin paistaa tappamiani ihmisiä.
Olisinpa tajunnut jutun ennen kuin teloitin ne muut kuninkaat.
Tein parhaani senhetkisillä tiedoilla.
Lyhyesti sanottuna -
en tiennyt tarvitsevani joulunviettoon koiraa,
kunnes jouduin kokemaan sen.
Eikö olekin säälittävää? Vihaan itseäni."
Kiitos, Bob.
Tämä jouluinen kappale tuo rauhan nopeammin -
kuin veri-aivoeste täynnä kaasuista kamaa.
Hei, olen DJ:nne, herra New Vegas.
Kun kuvittelen sinut kuuntelemassa alusvaatteissasi,
mielikuvitukseni alkaa pyöriä levyn lailla.
Tässä kappale.
Tykkään kuunnella vanhoja kipaleita,
mutta vielä enemmän pidän tarinoistanne.
Haluan kuulla teiltä.
Tässä jouluinen tarina Sluggins Rexiltä,
joka kirjoittaa muistelon Slitlandsistä.
"Ihmiset valittavat Joutomaan joulusta,
mutta on se parempaa kuin holveissa.
Uskokaa pois. Vietin viime vuonna joulua holvissa, ja se oli syvältä.
Teemana oli joulu Havaijilla.
Se oli tökeröä ja säälittävää.
He pyysivät maistamaan kalua-possua -
ja antoivatkin pikkunakin.
Melkoinen pettymys.
En ollut ollut ihmisten parissa vuosiin,
mutta se oli silti mälsää.
On kai jonkinlainen joululahja -
tietää olevansa kiinnostavampi henkilö -
kuin kaikki ne holvilaiset.
Sen ansiosta tuntuu, että pukki kyllä kuuntelee.
Joulupukki, jos kuulet tätä, tuo minulle oikeaa kalua-possua.
Olemme kaikki nähneet niitä valtavia possuolentoja Joutomaalla.
Minäkin olen nähnyt niitä, tai ainakin niiden jättämiä tomupilviä.
Me kaikki kuuntelijat voisimme järjestää yhteisen metsästysreissun.
Puolet porukasta kaivaa kuopat -
ja täyttää ne kuumilla kivillä, jotka eivät koskaan viilene.
Kokeillaan, saadaanko se elukka maistumaan kalualta.
Voin koemaistaa. Lupaan sen.
Voitte katsoa, alkaako naamastani puskea heti kasvaimia -
niin kuin silloin maissin viljelyn alkaessa."
Kuulostaa hyvältä, Sluggins.
Sille metsästysreissulle minä ainakin haluan.
Kuka tunnistaa tämän joulun ajan klassikon?
Kuunteletpa kaikki nämä toivebiisit tai et,
minä rakastan sinua ikuisesti.
Mikään ei sitä muuta.
Minä rakastan teitä kaikkia.
Tunnen rakkautenne kaikuvan takaisin.
Se hyökyy päälleni kuin paineaalto.
Toivokaa lisää kappaleita.
Tässä on kirje Vihaiselta-Ronilta.
Hän sanoo: "Olen vihainen, sillä joka joulu soi samat kappaleet.
Ne eivät enää tunnu missään.
Miten joululaulut jostain vauvasta jossain kaukana liittyvät minuun?
Kokemuksiani kuvastava taide resonoi minussa.
Soita jotain Joutomaalla valmistettua nykymusiikkia."
Valitan, Ron. Olet ehkä vihainen.
Muita kappaleita ei kuitenkaan asemaltamme löydy.
Loput paloivat rosvojen sytyttämässä tulipalossa.
Nyt soi viidennen kerran tälle iltaa God Rest Ye Merry Gentlemen.
Palaamme nyt jouluterveisten ja toivekappaleiden pariin.
Andy C. sanoo: "Pidän vanhoista kappaleista.
Joululaulujen laulaminen on kuitenkin vaikeaa,
kun on syönyt yli sata ihmistä."
Älä huoli, Andy. Annamme levyn hoitaa laulamisen.
Andy jatkaa: "Oli vaikea laulaa Petteri Punakuono -
tapettuani erään miehen.
Syötyäni hänen koko perheensä -
en saanut säveltäkään suustani puhkeamatta kyyneliin.
Joulumieli kokee kolauksen,
kun syö ne ihmiset, joiden kanssa joulua tapasi juhlia.
Tiedän, miltä ihmisen sappirakko maistuu, joten taidanpa laulaa:
'Oi, jouluyö.
Meikäläinen sappea syö.'
Sanat tulevat helposti,
mutta ne eivät merkitse enää mitään.
Mikä reki edes on?
En ole kuullut aisakelloja 400 vuoteen.
Voin tappaa ystäväni ja naapurini ja syödä heidät.
Hevosen vetämä reki on kuitenkin merkityksetön.
Kun sanoin ääneen, että syömme serkkuani, jouduin lähtemään perheillalliselta.
Syödessä ei saa puhua siitä, kuka ateria oli.
Siitä tulee kuulemma oksettava olo.
En tiedä siitä, mutta voin vahvistaa, että se saa muut suuttumaan.
Kunpa en olisi syönyt niin monia ihmisiä,
jotta olisi joku lohduttamassa."
No, Andy C. Minä en voi sinua lohduttaa,
sillä kuvailit juuri pahan ihmisen tekosia.
Jätän tuomion kuitenkin Jumalalle.
Tässä vanha klassikko.
George Washington Thizz Sandy Gulchista kirjoittaa:
"Sota ei koskaan muutu. Eikä joulukaan.
Samat kappaleet joka vuosi. Oletko koskaan huomannut?"
Minä pidän niistä, George.
Kun asuu paikassa, jossa omaa sijaintiaan ei tiedä tarkkaan -
alati muuttuvien hiekkadyynien takia,
joululaulut tuntuvat kuin johtotähdiltä vuoden halki.
Ne kuullessa tietää, ettei jouluun ole enää pitkästi.
Tässä on DJ:nne, herra New Vegas. Pidän tyylistäsi.
Sinä viehätät minua. Ymmärrätkö?
Tässä on kirje pitkäaikaiselta kuuntelijaltamme P:ltä DE:stä.
Hän sanoo: "Kuuntelen ohjelmaasi joka vuosi."
Kiitos, P.
"Ajattelen ihmisiä, joiden kanssa olen viettänyt joulua -
tappaen tai syöden heitä.
Niin kuin Jimmy Cain. Lähdimme yhdessä laulukierrokselle -
harhauttaaksemme kohteitamme ryöstöä varten.
Hän ahnehti oman osuutensa suhteen.
Hän ansaitsi kuulan kalloonsa.
Tai Melissa, jonka kanssa irrottelimme koristelujen suhteen.
Täytimme romahtaneen rahtikontin -
kaikenlaisilla radioaktiivisilla loistavilla ötököillä -
joulumaiseen tyyliin.
Hän sai pahoja kasvaimia, joten päästin hänet päiviltään.
Eikä sovi unohtaa Isoa-Sarahia,
joka kipparoi jouluista rekeä,
kun annoimme vihaisten brahmiinien vetää meitä -
miltei parisataa kilometriä Joutomaan halki.
Hän ei kiitellyt tarpeeksi,
joten hänkin ansaitsi luodin päähänsä.
Ajattelen häntä usein, sillä kuivattelin kauan -
ja lopulta söin hänen lihaisat jalkansa.
Hänellä oli mahtavat koivet.
En tarkoita seksikkäällä tavalla vaan nälkäisellä tavalla.
Toisessa koivessa oli valtava kysta.
Siinä kasvoi kokonainen hammas.
Soita Kuului laulu enkelten, ole kiltti."
Olen DJ:nne, herra New Vegas.
Kunhan meillä on toisemme,
emme ole yksin tässä kurjuudessa.
Tässä on kirje Kova-Tediltä Heartlandista.
Ted kirjoittaa: "Soita Let It Snow.
Lunta on ikävä.
Se taisi olla kovin kylmää.
Ei kuitenkaan sellaista kylmää, jota tuntee lipaistessa vahingossa uraania -
tai nukkuessa homeisessa kolossa.
Kunpa näkisin lunta, joka ei ole pelkkää radioaktiivista metallia,
jota leijailee palavista raunioista.
Muistan vielä lumen,
jota tapasi tulla siitä… Pilvikö se oli?
Yritin muistella pulkalla laskua,
mutta jostain syystä pulkista tulee mieleen vain -
hiiltyneistä ruumiista irtoava nahka ja rikkoutuneet luut.
Viime vuonna luulin nähneeni lunta,
mutta se olikin ladosta ulos lentävä termiittiparvi.
Siinä ladossa oli takuulla -
jokin termiittejäkin pahempi vitsaus.
Näin minä nykyään ajattelen."
Niinhän me kaikki, Ted. Hyvää joulua.
Lipitä vähän kamaa -
ja yritä unohtaa olosuhteet.
Siinä kaikki, muksut.
Pysytelkää hengissä.
Itse en teknisesti enää ole.
Herra New Vegas kiittää ja kuittaa.
Hyvää joulua ja hyvää yötä meistä jokaiselle.