Downloaded from YTS.BZ
FALLOUT DØDNINGENS JULEKUBBE
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Dette er ikke Hvemvik, men det får holde.
Jeg har nok ampuller for julas 12 dager.
Ser dere dette?
Det er ingen vedkubbe, men en menneskearm.
Den tilhørte en feit mann.
Den brenner fint, ikke sant?
Overraskende, hva?
Jeg tørrmodner armene gjennom hele året
siden det er så fint om vinteren.
Med armer holder du deg varm. Det sier jeg alltid.
Jeg skulle ha sendt julehilsener,
men her er det ikke særlig til julestemning lenger.
Og vi har iallfall ingen julenisse.
Jeg har vondt i kjeven av å snakke,
så se på peisbålet litt.
Hvis jeg sovner, len hodet mitt vekk fra det.
Dette er Mr. New Vegas direkte fra byen jeg er oppkalt etter.
Jeg skal gi dere alle julefavorittene.
Jeg håper dere har det varmt og koselig,
og ikke fordi dere mister bevisstheten,
om det ikke er det dere vil.
Alle takler livets grusomheter på sin egen kjemiske måte.
Jeg mottar ønsker fra dere hele kvelden
og leser julehilsener og hjertevarme historier direkte på lufta.
Her er en fra Bob i det tidligere Arizona.
Han skriver: "Hunden min stakk av på julekvelden,
og det ble en julehistorie.
Fremmede dukket plutselig opp for å hjelpe med letingen,
akkurat som de hellige tre konger.
Jeg samarbeidet med dem som en av kongene,
og Gud er kongenes konge.
Vi hadde fem konger, men sju personer totalt.
To kvinner og fem menn, så fem konger.
To dronninger og meg, pluss Gud, ni konger totalt,
inkludert dronninger.
Og ingen av oss visste hvor hunden var.
Jeg tenkte: 'Slik er den opprinnelige Jesus fra historien.
Hunden er det fortapte Jesusbarnet.'
Jeg ble veldig stresset,
for ikke bare mistet jeg hunden,
men hunden fortalte meg når noen kom.
Folkene kom. De fant ham ikke.
Og de spør om jeg har medisiner.
Det har jeg, men jeg deler ikke.
Jeg er sint, og det gir meg skyldfølelse.
Ja, jeg har sinneproblemer,
men derfor kan jeg ikke gi fra meg medisinene.
De er medisinske.
Uansett hadde ikke hunden dratt langt.
Han hørte meg henrette noen personer,
ble redd og gjemte seg i panelet.
Han kom ut igjen
da jeg stekte en av personene jeg drepte.
Skulle ønske jeg hadde skjønt det før jeg henrettet alle de andre kongene.
Men jeg gjorde mitt beste med informasjonen jeg hadde den gangen.
For å gjøre en lang historie lang,
visste jeg ikke at jeg trengte en hund for å feire jul
før jeg prøvde det uten en.
Er det ikke ynkelig? Jeg hater meg selv."
Takk, Bob.
Her er en julelåt som vil trøste deg raskere
enn en blod-hjerne-barriere full av gassholdige medisiner.
Hei, jeg er DJ Mr. New Vegas.
Dere lytter nok i bare undertøyet,
noe som virkelig setter fantasien min i sving.
Her er en låt.
Jeg liker å lytte til disse gamle sangene,
men ikke like godt som jeg elsker å høre historiene deres.
Jeg vil høre fra dere.
Her er en julehistorie fra Sluggins Rex
som skriver fra Slamlandet med dette minnet:
"Folk klager kanskje over jula i Ødemarka,
men den er bedre enn i hvelvene.
Tro meg. Jeg feiret jul i et hvelv i fjor, og det var fælt.
De feiret jul i Hawaii-stil,
og det var banalt og ynkelig.
De sa: 'Prøv dette kalua-svinekjøttet,
og så ga de meg ei lita pølse.
Det er skuffende.
Selv om jeg ikke har vært rundt folk på årevis,
visste jeg at dette er teit.
Det er nok en slags julegave
å vite at du er en mer interessant person
enn alle hvelverne.
Det får meg til å føle at julenissen hører på meg.
Så, julenissen, om du lytter, få ekte kalua-svin tilbake.
Alle har sett de enorme griseskapningene streife gjennom Ødemarka.
Jeg har det ganske sikkert, eller iallfall støvskyene de sparker opp.
La oss si at alle lytterne slår seg sammen i et jaktlag.
Halvparten av oss kan grave store hull,
fylle dem med varme steiner som aldri avkjøles,
og se om vi kan få jævelen til å smake som kalua.
Jeg skal prøve det.
Dere kan se om jeg får svulster i ansiktet straks,
som da de begynte å dyrke mais igjen."
Høres bra ut for meg, Sluggins.
Jeg blir den første med på jaktlaget.
Hvem gjenkjenner denne klassiske julelåta?
Uansett om dere lytter til alle disse hilsenene eller ikke,
vil jeg alltid være glad i dere.
Ingenting kan forandre det.
Folkens, jeg er glad i dere alle.
Jeg føler kjærligheten deres sprette tilbake til meg som sonar.
Den treffer meg hardt som en trykkbølge.
La hilsenene komme.
Her er et brev fra Sinte Ron.
Ron skriver: "Jeg er sint fordi det er de samme julesangene hvert år.
De gir meg ingenting lenger.
Hva har julesanger om en baby 800 mil unna med meg å gjøre?
Jeg reagerer på kunst som handler om erfaringene mine.
Spill moderne musikk laget i Ødemarka."
Beklager, Ron, du er kanskje sint.
Men disse sangene er de eneste vi har her på stasjonen.
Resten forsvant i brannene eller ble plyndret av banditter.
Så for femte gang i kveld, "God Rest Ye Merry Gentlemen".
Tilbake igjen med flere julehilsener.
Her er en fra Andy C., som skriver: "Jeg elsker disse gamle låtene,
men det er vanskelig for meg å synge dem
når jeg vet at jeg har spist over 100 mennesker."
Ikke vær redd, Andy, vi lar platene synge for deg.
Andy fortsetter: "Å synge 'Rudolf er rød på nesen'
var vanskelig nok etter å ha drept en mann,
men etter å ha spist hele familien hans
kunne jeg ikke å synge den sangen uten å gråte.
Jula mister noe av gleden
når du spiser menneskene du pleide å feire med.
Siden jeg vet smaken på en menneske-galleblære, synger jeg vel:
'Glade jul.
Hvordan får jeg gallen ut av tankene?'
Det er lett å synge teksten,
men den betyr ikke noe lenger.
Hva er egentlig en slede?
Jeg har nok ikke hørt bjelleklang på 400 år.
Jeg kan drepe og spise venner og naboer,
men hest og slede er meningsløst.
Jeg ble kastet ut fra en familiemiddag for å vedgå at vi spiste søskenbarnet mitt.
Snakk aldri om hvem du spiser, mens du spiser dem.
De jeg var sammen med, sier det gjør deg kvalm.
Jeg kan ikke bekrefte det, men jeg kan bekrefte at folk blir sinte.
Skulle ønske jeg ikke hadde spist så mange,
så noen var her og fikk meg til å føle meg bedre."
Andy C., jeg kan ikke få deg til å føle deg bedre,
for du beskriver handlingene til en ond person.
Men jeg lar Gud dømme.
Her er en gammel klassiker.
George Washington Thizz fra Sandy Gulch skriver:
"Krig forandrer seg ikke. Ikke jula heller.
Samme sanger hvert år. Har dere merket det?"
Jeg liker det faktisk, George.
Siden jeg bor på et sted der du ikke riktig vet hvor du er
fordi du er omgitt av skiftende sanddyner,
syns jeg julesanger er som veivisere for året mitt.
Hvis jeg hører dem, vet jeg at jula ikke er langt unna.
Dette er DJ Mr. New Vegas, og jeg elsker stilen deres.
Jeg er tiltrukket av dere. Skjønner?
Og her er et brev fra en gammel lytter, P, fra DE.
Han skriver: "Jeg lytter til programmet hvert år."
Takk, P.
"Og jeg tenker på menneskene jeg tilbrakte tidligere juler med,
mens jeg drepte eller spiste.
Som Jimmy Cain, som sang julesanger med meg
for å avlede ofrene våre mens vi ranet dem.
Han ble litt langfingret men sin halvpart av byttet,
så jeg måtte skyte ham.
Eller Melissa, som virkelig pleide å pynte
og fylte den sammenbrutte fraktkonteineren vår
med alle slags radioaktive, glødende insekter
og skapte julestemning.
Hun fikk ondartede svulster, måtte avlive henne.
Og hvordan kan jeg glemme Store Sarah,
som styrte den glade sleden
da vi festet utstyret vårt til noen sinte brahminer
og dro over 16 mil gjennom Ødemarka sammen?
Hun takket ikke nok,
så jeg måtte skyte henne også.
Men jeg tenker ofte på henne på grunn av hvor lenge jeg tørket
og til slutt spiste det rike beinkjøttet hennes.
Hun hadde store, flotte bein.
De var ikke sexy, men de var god mat.
Jeg fant en stor cyste på det ene beinet hennes,
og en hel tann vokste i den.
Spill 'Angels We Have Heard on High' for meg."
Jeg er DJ Mr. New Vegas.
Og så lenge vi har hverandre,
lever vi aldri virkelig alene i elendigheten.
Her er et brev fra Harde Ted i Kjernelandet.
Ted skriver: "Spill 'Let it Snow'.
Jeg savner snøen.
Den var flott kulde,
men ikke slik kulde du føler når du slikker uran ved et uhell,
eller som du opplever når du sover i en muggen krypkjeller.
Skulle ønske jeg så snø som ikke bare var radioaktivt metall
som falt av en brennende kapsel.
Jeg husker snøen
da den kom ut av, hva kaltes den, skyen?
Jeg prøvde å huske hvordan det var å kjøre kjelke,
men ordet kjelke får meg bare til å tenke
på hud som faller av brente lik og brukne bein.
I fjor trodde jeg jeg så snø,
men det var bare masse termitter som fløy ut av en låve.
Det som var i den låven,
må ha vært verre enn en termittplage.
Jeg tenker slik nå."
Det gjør vi alle, Ted. God jul.
Svelg noen medisiner
og prøv å glemme forholdene du lever under.
Det var alt fra meg, unger.
Hold dere i live der ute.
Jeg er teknisk sett ikke i live.
Slutt fra Mr. New Vegas.
Gud jul til alle og god natt.