Downloaded from YTS.BZ
FALLOUT GHOULENS JUL
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det är inte Vemdalen, men det får duga.
Jag har nog med medicinflaskor för julens tolv dagar.
Ser ni?
Det är inte ved, utan en människoarm.
En tjock sådan.
Visst brinner den bra?
Överraskande, va?
Jag torkar några armar under årets gång,
det är så mysigt under vintern.
Håll värmen inom armlängd, säger jag alltid.
Jag hade önskat er en god jul,
men det är inte mycket till julstämning här ute längre.
Och vi har verkligen ingen jultomte.
Jag har ont i käken efter allt prat,
så låt oss titta på elden en stund.
Luta mitt huvud bort från elden om jag somnar.
Det här är Mr. New Vegas som sänder live från mitt namne,
med alla era julfavoriter.
Jag hoppas att ni har det varmt och mysigt,
och inte för att ni har tappat medvetandet,
om det inte är vad ni vill såklart.
Vi hanterar livets hemskheter på våra egna, kemiska sätt.
Jag läser era julhälsningar
och hjärtevärmande berättelser hela natten.
Här är är en från Bob i vad som en gång var Arizona.
Han skriver: "Min hund rymde på julafton,
och det var som självaste julsagan.
Främlingar dök upp från ingenstans för att hjälpa mig att hitta honom,
precis som i 'Ifrån Östern vi vise män'.
Jag var en av konungarna,
och sen Gud som konungarnas konung.
Vi hade fem konungar, men vi var sju personer.
Två kvinnor och fem män, så fem konungar.
Två drottningar plus mig, plus Gud, det är nio konungar,
inklusive drottningar.
Och ingen av oss visste var den jäkla hunden var.
Jag tänkte: 'Det är som berättelsen om Jesus.
Hunden är det försvunna Jesusbarnet.'
Jag började bli stressad,
för inte bara var hunden borta,
men hunden varnade alltid mig när nån dök upp.
Folk dyker upp och de hittar honom inte.
Dessutom frågar de om jag har kemikalier.
Det har jag, men jag delar dem inte.
Jag är arg och det får mig att känna skuld.
Ja, jag har problem med ilskan,
men det är därför jag inte kan dela mina kemikalier.
De är min medicin.
Hur som helst, hunden var i närheten.
Hör hörde hur jag avrättade några människor tidigare,
blev rädd och gömde sig i panelerna.
Han kom ut så småningom,
när jag började grilla en av de jag hade dödat.
Jag önskar att jag visste det innan jag avrättade alla konungar.
Men jag gjorde mitt bästa med den information jag hade.
För att göra en lång historia längre,
jag visste inte att jag behövde en hund för att fira jul,
innan jag prövade det.
Visst är det patetiskt? Jag hatar mig själv."
Tack, Bob.
Här är en julsång som kan trösta dig snabbare
än en blod-hjärnbarriär full med gaskemikalier.
Hej, jag är DJ Mr. New Vegas,
och jag föreställer mig er sittandes där i era underkläder,
det får min fantasi att rusa.
Här är en sång.
Jag älskar att lyssna på dessa gamla sånger,
men era berättelser är ännu bättre.
Jag vill höra från er.
Här kommer en liten berättelse från Sluggins Rex,
som skriver från Siltlands om ett minne.
"Folk må klaga om jul i ödemarken,
men det är bättre än i valven.
Tro mig. Jag firade julen i ett valv i fjol och det sög.
De hade ett 'jul på Hawaii'-tema,
väldigt kitschigt och patetiskt.
De bad mig att prova kaluafläsk
och gav mig en cocktailkorv.
Vilken besvikelse.
Fast jag inte hade träffat människor på många år
var detta väldigt töntigt.
Det är antagligen min julgåva,
vetskapen att du är intressantare
än alla valvinvånare.
Det får mig att tro att tomten lyssnar.
Om du gör det, ge oss riktigt kaluafläsk.
Vi har alla sett dessa enorma grisvarelser som strövar runt i ödemarken.
Jag har nog det, eller åtminstone dammolnen efter dem.
Jag föreslår att alla lyssnare slår ihop i ett jaktsällskap,
hälften av oss gräver stora hål,
fyller dem med varma stenar som aldrig svalnar,
och se om vi kan få den att smaka som kalua.
Jag provar det. Jag lovar.
Ni kan se om jag får tumörer i ansiktet,
som när de började odla majs igen."
Det låter som en bra idé, Sluggins.
Jag går gärna med ditt jaktsällskap.
Vem känner igen den här klassiska sången?
Oavsett om ni lyssnar på alla dessa berättelser,
så kommer jag att älska er för alltid.
Inget kan ändra på det.
Jag älskar er alla.
Jag känner hur er kärlek studsar tillbaka som en sonar.
Den träffar mig som en tryckvåg.
Fortsätt skicka in era hälsningar.
Här är ett brev från Arga Ron.
Ron skriver: "Jag är arg för det är samma julsånger varje år.
De betyder inget för mig längre.
En julsång om ett barn 800 mil bort betyder ingenting för mig.
Jag gillar konst om saker som jag kan relatera till.
Spela gärna rapmusik som har spelats in i ödemarken."
Jag är ledsen, Ron, du må vara arg,
men dessa sånger är de enda vi har här på stationen.
Resten förstördes i bränder eller stals av banditer.
Så för femte gången ikväll: Guds frid I gode vise män.
Jag är tillbaka med era julhälsningar.
Här är en från Andy C. som skriver: "Jag älskar dessa gamla sånger,
men det är svårt för mig att sjunga dessa julsånger
med vetskapen att jag har ätit över hundra människor."
Oroa dig inte, Andy. Vi låter sångerna sjunga för dig.
Andy fortsätter: "Att sjunga Rudolf med röda mulen
var svårt nog efter att ha dödat en man,
men efter att ha ätit hela hans familj
kan jag inte sjunga den sången utan att gråta.
Det förstör lite av julglädjen
när man äter de man en gång firade med."
Då jag vet hur en gallblåsa smakar, hade jag nog sjungit:
'O, helga natt.
Hur kan jag tänka på nåt annat än gallan?'
Det är lätt att sjunga texten,
men orden betyder ingenting längre.
Vad är ens en släde?
Jag har nog inte hört en slädbjällra på 400 år.
Jag kan dräpa mina vänner och grannar och äta dem.
Men en öppen släde är meningslös.
Jag blev utkastad från en familjemiddag när jag påpekade att vi åt vår kusin.
Prata aldrig om vem man äter medan man äter dem.
De jag åt med sa att det får en att må dåligt.
Det vet jag inte, men jag vet att det gör folk arga.
Jag önskar att jag inte hade ätit så många människor,
så jag hade nån som kunde få mig att må bättre."
Jag kan inte få dig att må bättre, Andy C.,
för det du beskrev är en ond människans handlingar.
Men jag låter Gud döma.
Här är en gammal klassiker.
George Washington Thizz från Sandy Gulch skriver:
"Krig förändras aldrig. Och inte heller julen.
Samma sånger varje år. Har ni märkt det?"
Jag råkar gillar det, George.
När man lever på ett ställe där man aldrig riktigt vet var man är
på grund av alla skiftande sanddynor,
är julsånger som en ledande stjärna.
Om jag hör dem måste julen vara nära.
Det här är DJ Mr. New Vegas och jag älskar er stil.
Jag är attraherad av er. Förstår ni?
Här är ett brev från en trogen lyssnare, P, från DE.
Han skriver: "Jag lyssnar på din show varje år."
Tack, P.
"Jag tänker på dem jag har firat tidigare jular med,
de jag har dödat eller ätit.
Som Jimmy Cain, som sjöng julsånger med mig
för att distrahera våra rånoffer.
Han blev lite girig med sin andel.
Så jag sköt honom i huvudet.
Eller Melissa, som brukade pryda huset,
hon fyllde vår kollapsade container
med olika radioaktiva lysande kryp
i en riktig julanda.
Hon fick tumörer och jag var tvungen att göra slut på hennes lidande.
Hur kan jag glömma Stora Sarah,
som körde vår släde
när vi fäste vår utrustning på några arga brahminer,
och korsade över 16 mil av ödemark tillsammans.
Hon var inte tillräckligt tacksam,
så jag sköt henne också.
Jag tänker ofta på henne, då jag tillbringade en lång tid
med att torka och så småningom äta hennes rika benkött.
Hon hade enorma ben.
Jag menar det inte på ett sexigt sätt, utan mer hungrigt.
Hon hade en stor cysta på benet,
och en hel tand växte i den.
Spela gärna Änglasång från himlens höjd."
Jag är DJ Mr. New Vegas.
Och så länge vi har varandra,
är livet aldrig riktigt eländigt.
Här är ett brev från Hårda Ted i Heartland.
Ted skriver: "Spela gärna Låt det snöa.
Jag saknar snön.
Det var väldigt kallt,
men inte den slags kyla som när man råkar slicka uran,
eller som när man sover i ett kryputrymme med mögel.
Jag vill se snö som inte är radioaktiv metall
på ett brinnande lik.
Jag minns snön
som brukade falla från, vad heter det, molnen?
Jag försökte minnas hur det var att åka släde,
men allt jag kan tänka på när jag tänker på slädar,
är lös hud från brända lik och brutna ben.
Jag trodde att jag såg snö i fjol,
men det var en massa termiter som flög ut ur en lada.
Vad som än fanns i ladan
måste ha varit värre än termiterna.
Jag tänker så nu för tiden."
Det gör vi alla, Ted. God jul.
Ta lite kemikalier
och se om du kan glömma dina omständigheter.
Det var allt för mig.
Håll er vid liv.
Tekniskt sett gör inte jag det.
Det här är Mr. New Vegas som tar farväl.
En god jul till er alla och god natt.