Egyes jelenetek súlyos autóbalesetből származó sérüléseket ábrázolnak.
Downloaded from YTS.MX
Kiskorúak számára nem ajánlott.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Milyen vizsgálat is lesz ez?
Mr. Haqhoz megyek.
Ő műtött meg.
Amikor a mentőhelikopter a St. George-ba vitt,
ötórás műtét lett belőle.
Sokat tett értem,
a hegekbe rengeteg szteroidinjekciót kaptam.
Nem éppen kellemes.
Más is volt, egy ilyen plazma,
amit gyakorlatilag az arcomra forrasztottak.
Még várom a hatását.
Tudom, mi lesz.
Mr. Manisalinak tetszeni fog az orrműtét eredménye.
Mr. Haqnak meg az arcom.
Mindenki azt mondja majd: „Igen, már sokat javult.”
Szerintem a bőrszín egész jól alakul.
- Igen? - Kevésbé tűnik vörösnek.
Igen, mindent összevetve fantasztikus javulás.
Ez a rész olyan fura.
Ez itt. Nagyon lelóg.
- Oké. - Olyan, mintha nem…
Jobb, mint volt.
Ez itt nagyon fura.
- Megnézhetem? - Persze.
Kérek egy mosolyt!
Igen. Jól néz ki.
Nagyra nyit!
Harapjon rá!
Sokkal jobban néz ki.
- Érzi, ha hozzáérek? - Igen.
És itt, ez kevésbé…
- Nem érzem. - Nem érzi?
- Nem. - Itt volt bőrátültetés.
Lehet, hogy idővel kevésbé lesz érzéketlen, de én nem hinném.
Mindent összevetve még nem láttam ilyen jó formában.
- Nagyon sokat javult. - Köszönöm!
Kösz!
Eléggé dühít…
mert nem hiszem, hogy ennyi elég lenne.
Hálás vagyok.
Remek orvosok.
De…
nem tudják visszaadni a régi arcomat.
Először ez nem tetszett,
de már látom, hogy annyira nem rémes.
Csak jó lenne néha egy kis őszinteség, egy „juj!”
Kurvára elcsesződött, nem?
Nem tudom, mit szól majd a Disney.
Mickey egér sosem káromkodott.
Még mindig ezen jár az eszem.
Még nem fogadtam el.
Pedig már eltelt másfél év.
2022-ben, épp karácsony előtt
az ország egyik legkedveltebb sportolója és műsorvezetője,
Andrew Freddie Flintoff súlyos balesetet szenvedett…
NYITOTT TETEJŰ AUTÓVAL BORULT FEL
…a BBC-s Top Gear forgatása közben.
FREDDIE NAGY SEBESSÉGNÉL ÜTKÖZÖTT
A következő évben teljesen eltűnt a nyilvánosság elől.
Még mindig mindennap gondolok rá.
Álmomban minden éjjel a kocsiban ülök.
Annyira élethű!
Azóta nem alszom úgy, mint régen.
Lényegében minden este lemegy egy film arról,
hogy mi történt veled, a fejedben.
Ez egy film a fejemben.
Tényleg láttam.
- A felvételt? - Az autós kameráét.
Láttam. Kiköveteltem.
Megerősítést akartam magamnak.
„Ezért érzem ezt, ezért nézek ki ilyen durván.”
Másrészről beszélhetünk a filmről a fejünkben.
A krikettben vizualizációnak nevezzük.
Csak látsz valamit.
Számomra ez csak egy része.
Mivel sok sérülésem volt, nem gyakorolhattam a dobást.
Ezért kifejlesztettem egy módszert a gyakorlásra a fejemben.
Nem csupán láttam magamat dobni.
Tapintás.
Illat.
Mindent éreztem.
Ahogy eldobom a labdát.
Az a baj, hogy ha ehhez hasonlítjuk,
még az emlékek is valódiak,
annyira, hogy amikor beszélek róla, ideges leszek,
és érzem a fájdalmat az arcomnak ezen az oldalán.
Érzem a fantomfájdalmat, és…
Ez egy amolyan átok.
Már dobja is.
Sikerült! Freddie Flintoff az ász!
Egyedülálló tehetség volt, de neki a kételyekből is több jutott.
Óriási!
Valami elképesztőnek vagyunk szemtanúi.
Hírességként kezelték, ezzel nehezen birkózott meg.
A BUKOTT HŐS
- …a házigazda, Mr. Freddie Flintoff! - Mehet?
A krikettből kilépni szinte lehetetlen.
Hölgyeim és uraim, Freddie Flintoff!
Neki sikerült.
Krikettjátékos vagy. Azok nem ilyen viccesek.
Mégis azt érezte, hogy nem tett meg mindent.
Freddie Flintoff balesetet szenvedett.
Freddie Flintoff kórházba került.
Az egész életünk megváltozhat egy pillanat alatt.
Mintha minden törlődött volna.
Próbálom kideríteni, mi lett belőlem.
Freddie Flintoff tavaly autóbalesetet szenvedett.
Mi történt?
- Nem tudni. - Durva baleset.
Életveszélyes sérülések.
Azóta hallgat.
HÉT HÓNAPPAL A BALESET UTÁN
2023-ban Freddie Flintoff az otthona menedékébe húzódott.
De ahogy egyre többet találgattak a hollétéről,
elkezdte dokumentálni a felépülését.
Freddie úgy érezte, beszélnie kell a baleset pontos körülményeiről,
és annak következményeiről.
Ami nagyon megviselt, és tényleg fájdalmat okozott,
az a találgatás volt.
Ezért csinálom most ezt.
Hadd tudja meg mindenki!
Hogy mi történt valójában.
Hét hónapja bujkálok.
Az orvosi kezeléseken kívül máshová nem járok.
És azt hiszem, a ház lett a menedékem,
félek elhagyni.
Részt akarok venni a gyerekek életében.
Szerencsére négy is van.
Sokat voltam a három és fél évessel.
A közelembe sem akart jönni. Szerintem az arcom ijesztette meg.
Megijesztem.
Ez szívszaggató volt.
PTSD-m van, gyakran vagyok ideges.
Időnként rám jön a sírás
csak úgy.
Gyere ide!
Jó fiú!
Hová mész?
Eltelt egy év,
és Freddie, aki sosem akart életrajzi filmet…
- Steve csak rád tesz egy mikrofont. - Jó.
…most először beszél a karrierjéről, a krikettről és az életéről.
Pár szőrszálat kitépünk vele.
Évekbe telt megnöveszteni.
Freddie-nek vagy Andrew-nak hívjalak?
Szerintem a Freddie jó lesz. Fred.
Fred.
Furcsa, nem? Mert…
a nevem ugye Andrew,
de 15 éves korom óta
Frednek vagy Freddie-nek hívnak.
Mert igazából inkább Andrew vagyok.
Eléggé introvertált.
Magának való.
De így nem lehet túlélni a profi sport világában.
Erre gyorsan rájöttem.
A Lancashire mostani döntése
egy nagyon fontos lépés lehet a jövőre nézve.
Egy 16 évest igazoltak,
aki korosztályában a legjobb ifjú ütőjátékos.
Andrew Flintoff, a 193 cm magas, ígéretes krikettező,
hatéves kora óta játszik.
A 14 év alattiak korcsoportjában képviselhette Angliát,
és a klubjában, a St. Anne-ben a kezdő 11-ben volt 14 évesen.
Kilencévesen kezdtem megyei versenyeken indulni.
Azóta szépen haladok.
De minden évben egyre nehezebb, hogy korcsoportot kell lépni.
Fred szerint ön volt az egyik legjobb edzője.
DAVID LLOYD VOLT EDZŐ
Ez kedves tőle, de én ezt kétlem.
A krikettbeli apjában nevezte.
Igen, és nekem… Három fiam van. Ő a negyedik.
ÍGÉRETES REMÉNYSÉG
CSODAFIÚ
Hallottunk róla. Akkoriban a Lancashire edzője volt.
Félelmeteseket dobott.
Emlékszem, a St. Anne játékosa volt a 15 év alattiak csoportjában,
232 neskit szerzett.
Betört az ablak, öt-hat krikettlabdának nyoma veszett.
A magassága adta az erejét.
Erős, strapabíró srác, csak dobta, dobta és dobta.
A háta egyik fele férfi volt, igazi férfi,
a másik fele gyerek.
Két különböző oldal.
Aztán hivatalossá tettük, hogy leigazoljuk Andrew-t.
Észrevettem, hogy Andrew-nak hívja.
- Igen. - Ő Andrew, Fred, Freddie.
Mintha több lenne belőle.
Igen, a „Fred” az öltözőben ragadt rá,
tudja, a Frédi és Béniből.
De én mindig Andrew-nak hívtam,
főleg amikor letolást kapott tőlem, néha volt ilyen.
Az biztos, hogy mindenki nagy reményeket fűz hozzád.
Hogy reagáltál erre?
Eleinte nehéz volt a fiatalságom miatt.
De minden évvel könnyebb lett.
Szégyenlős gyerekként nőttem fel Prestonban.
Félénk voltam, bátortalan, igazi anyámasszony katonája.
Emlékszem, amikor először bementem a Lancashire öltözőjébe,
a férfiak közé,
nem tudtam, hova álljak, vagy mit mondjak, zavarban voltam.
Elneveztek Frednek.
Inni kezdtem.
Aztán rátaláltam erre az alteregóra.
Kitaláltam ezt a karaktert,
aki imádta a rivaldafényt, imádott játszani.
Imádta az egészet.
Oda kell figyelni. Nagy a tét.
Ha nyerünk, megnyerjük a sorozatot.
Tizenhét éves lehettem.
Ő meg talán 18.
A 19 év alattiak kapitánya az angol válogatottban.
Mindenki ismerte Fredet, már a 11 év alattiaknál is…
ROB KEY VOLT KENTI ÉS ANGOL VÁLOGATOTT
…ő volt a lancashire-i srác, aki gyors labdát dob és messzire üt.
Gondoltuk is: „Ez a srác jobb nálunk.”
Tegnap sporttörténelmet írtak az Old Trafford krikettpályáján,
amikor új világrekord született,
a bizonyítékát Peter Stevenson el is hozta.
Néhány éven belül vélhetően gyűjtői darab lesz.
Ez a hivatalos eredménylap
jegyzi Andrew Flintoff elképesztő lancashire-i játékát az Old Traffordban.
Csupán ez a felvétel bizonyítja a játszma rekordot jelentő 38 futását,
amit a klub biztonsági kamerája rögzített.
A pályán lenni olyan érzés volt, mint… Nem mondom, hogy Superman,
de amikor bemegy a telefonfülkébe…
Majdnem olyan volt krikettezni, ezt éreztem.
Az élet a dobósávon kívül
egészen más volt.
Hazamentem, és önmagam lettem.
Két éned van?
Szerintem kettő, talán több is.
Az évek során azt hiszem, kettőnél több is lehetett.
Andrew-ként mutatkozott be,
és én mindig is Andrew-nak hívtam.
Elkezdtünk beszélgetni, és többé abba se hagytuk.
Vicces volt. Tudom, hogy megnevettetett.
Minél többet beszélgettünk, annál inkább éreztem,
hogy nagyon kedves.
Ekkor még kevésbé volt közismert a neve
- a profi sportolók között. - Nem.
Akkor még nem is tudtam, hogy ki Andrew.
Nem rossz értelemben, de…
Nem tudom megmagyarázni.
Volt benne valami, ami más volt.
Nagyon negatívan veszi, ha ezt mondom.
Ha ígéretesnek nevezem,
az hiszi, azért mondom ezt, mert meg akarom változtatni.
De soha nem volt ilyen szándékom.
Volt benne valami,
amiről tudtam, hogy…
még rengeteg minden vár rá.
Nagyon tehetséges volt.
De nem viselkedett úgy, mint néhányan.
Nagyszerű játékos, de közben egy seggfej.
Nem. Remek srác volt.
Igyekeztem odafigyelni rá.
És a balesete után,
még mielőtt összevarrták volna,
megláttam az arcát, és elakadt a lélegzetem.
Zokogni akartam, és megölelni.
Tizenhat évig voltam az ügynöke.
Mindig közösen terveztünk…
KATIE LYDON ÜGYNÖK
…és beszéltünk arról, hogy 10 év múlva mit szeretne csinálni.
Mi a hosszú távú célja.
És az mindig a Top Gear volt.
A kriketthez semmi sem ér fel.
Órási dolog volt, hogy rá esett a választás.
Köszönöm!
Örülök, hogy itt lehetek az első adásban.
A Top Gear többször újjászületett,
- mint a Ki vagy, doki? - Ja.
- Ő… - De a kis dalekot megtartottuk.
…rettenetesen örült.
Nagyon fontos műsornak tartotta.
Rengetegen nézik, sokan ezen nőttek fel.
Az összes tévés műsor közül…
Szépen, óvatosan.
…ebben akartam a leginkább szerepelni.
Rendes műsornak tartotta.
És imádja az autóit.
Igen, imádja az autókat.
Rengeteg különböző autót kipróbálhatott, ami szuper volt.
Te faszfej!
Te rohadt pöcs!
Frednek állandóan új kihívásokra van szüksége.
Különben unatkozni kezd.
Nagyon örültem, amikor rá esett a választás.
JACK WHITEHALL KOMIKUS, BARÁT
Tökéletesnek tűnt ez a szerep.
Ez életem egyik legszörnyűbb ötlete.
Igazi fenegyerek lett a műsorban.
Ő volt a legbevállalósabb.
Szerintem benne van a természetében, hogy szereti kihívás elé állítani magát.
Hogy emlékszik vissza a baleset napjára?
Csak tesztvezetésről volt szó.
TESZTPÁLYA DUNSFOLDI REPÜLŐTÉR
Nem számítottam rá, hogy gond lesz.
Mindenre emlékszem.
Talán könnyebb lett volna, ha elájulok,
egy-két hétig eszméletlen vagyok,
és már összefoltozva ébredek fel.
De mindenre emlékszem.
Elég rágondolni, és megint ott ülök a kocsiban.
Háromkerekű autó volt.
Volt itt egy megerősített szélvédő,
és egy rúd a hátam feléig, de mindenem kint volt.
Talán 65-72-vel mentem.
Megmutatták, hogyan kell a kocsival féloldalra dőlve menni.
És az első kerék felemelkedett.
Érdekes dolog autóval felborulni.
Mert onnan nincs visszaút.
Minden lelassul.
Nagyon furcsa érzés.
Tudnom kéne kérdésekre válaszolni.
De én kriketteztem. Ütőjátékos voltam.
Ott 0,4 másodperced van dönteni.
Merre megy a labda, hogy akarod elütni,
hová teszed a lábad.
És miközben felborultam,
a földet néztem,
és tudtam, hogy ha itt oldalt kap el, akkor kitörik a nyakam.
Ha halántékon, akkor meghalok.
Akkor van a legtöbb esélyem, ha az arcomra esem.
Aztán emlékszem, hogy nekiütöttem…
A fejemet érte.
Kiestem az ülésből, és a kocsi felborult.
A kocsi mögé kerültem,
és arccal lefelé húzott a kifutón
kb. 50 métert az autó maga alatt.
Aztán a fűbe csapódott, és átfordult.
Azt hittem, végem,
mert magamnál voltam, de nem láttam.
Arra gondoltam: „Ez már az?
Erről van szó?” Érted?
„Életem végéig a feketeséget kell nézni?”
De csak a sapkám takarta a szememet.
Levettem a sapkát, és arra gondoltam:
„Nem, a Top Gear pályáján vagyok. Ez nem a mennyország.”
Igen, ez…
Igen.
Aztán lenéztem, és elkezdett folyni a vérem.
A legnagyobb félelmem az volt, hogy úgy éreztem, nincs arcom.
Azt hittem, lejött az arcom.
Halálra rémültem.
Felhívtak, hogy Andrew balesetet szenvedett a Top Gear forgatásán,
de többet nem tudtak mondani.
Azt mondták, valószínűleg a legközelebbi kórházba viszik,
de úgy tűnik, csak a foga sérült meg.
Minden rendben lesz.
Letettem a telefont,
és először nem vettem túl komolyan.
De nagyon gyorsan súlyosbodott a helyzet.
Azt hiszem, fél óra vagy 40 perc volt, csak szenvedtem,
amíg a mentőhelikopter kiért.
Egy reptérre hívtak ki Surrey-ben,
és Freddie egyértelműen sokkos állapotban volt.
Jelentős arcsérülést szenvedett.
DR. TOM BREEN MENTŐS
Nem egy, hanem több helyen és többször.
Erős fájdalmai voltak, ezért kapott fájdalomcsillapítót,
és az országos baleseti sebészetre szállítottuk,
a St. George Kórházba.
Arra gondoltam: „Én így nem járhattam.
Ez nem a valóság.”
Semmit sem mondtak.
Nem tudtam…
hogyan sérült meg.
Elkezdtem pakolni, úgy döntöttem,
elmegyek Londonba,
aztán talán valaki megmondja, hol van.
Aznap ügyeletes voltam,
és felhívott a baleseti sebész.
A sérülések nagy részét a kezdő orvosok látják el,
nem kérnek segítséget, ezért tudtam, hogy nagy a baj.
Hogy írná le a sérülést, amivel Fredet behozták?
Összetett. Nagyon összetett.
A sérülései, mindent összevetve
az elmúlt 20 évben látott arcsérülések között
az első ötben szerepelnének.
Kemény és lágy szöveti sérülések vegyesen,
törött fogak, kitört fogak,
a felső állkapocs csontjai eltörtek és eltolódtak.
Nagyon összetett lágy szöveti sérülések.
Lágy szöveteket ritkán veszítünk el,
ahogy bőrt is.
Ő a felső ajka jelentős részét elveszítette,
a bőrt, az alatta lévő izmokat,
és az alsó ajkát is.
Azt mondták: „Mielőtt bemegy hozzá, készüljön fel lélekben!”
Mert ez még a műtét előtt volt.
Szóval ön ért elsőként a kórházba?
Elnézést!
Istenem!
Tehetetlennek éreztem magam.
Nem tudtam…
mit mondjak, hogy…
Azért vagyok, hogy segítsek,
helyrehozom a dolgokat.
De ezt nem tudtam.
Ezek itt nem tiszta sebek.
Az aszfalt felhorzsolta az arcát.
Szemcsék kerültek bele, kosz.
Az első műtét körülbelül ötórás volt.
Már az első ötórás műtét alatt
elkezdte újjáépíteni az arcát?
Igen.
Csak vissza kell állítani az eredeti anatómiai felépítését.
Akár egy kirakós,
szinte mindig megvan az összes darab.
Andrew esetében nem volt meg.
Amikor megnézhettem,
bementem a szobába, és az ágyban feküdt,
be volt kötözve.
De a szemei,
még sosem láttam ilyen rémületet.
Csak bámult engem, és azt hiszem, azért nézett rám,
hogy megtudja, mennyire nagy a baj.
Szóval azért összeszedtem magam,
és nem sírtam.
Azt mondtam: „Semmi baj, minden rendben lesz.
Elképesztő, milyen jól nézel ki.”
Mielőtt hazaértünk, felhívtam a gyerekeket,
és azt mondtam nekik:
„Olyan erősnek kell lennetek, mint még soha.
Apa most máshogy néz ki.
Rendbe fog jönni,
de ne féljetek és ne borzadjatok el tőle,
mert akkor szomorú lesz.”
Nagyon nehéz volt.
Andrew nem tudja, hogy ilyet kértem.
Nagyon hálás vagyok mindenkinek.
Még él a férjem,
a gyerekeknek még van apjuk.
Jól tudom, hogy mások is vannak hasonló vagy sokkal rosszabb helyzetben,
akik nem kapnak ennyi segítséget.
Elküldték a képet.
Nem tudtam megnézni.
Szörnyű érzés volt.
Szerettük volna, ha Rachael tudja…
VAUGHAN BARÁT ÉS VOLT ANGOL KAPITÁNY
…hogy mindannyian gondolunk rá és a gyerekekre.
Szerintem Fred nem is volt jelen.
Szó szerint kikapcsolt.
Nem akart beszélni senkivel, nem akart látni senkit.
Nem akart csinálni semmit.
Ilyen mélyponton még sosem láttam őt.
Emlékszem, hogy jöttek az üzenetek,
és mindent összehordtak
JAMES CORDEN MŰSORVEZETŐ, BARÁT
nem tudtuk, mi igaz belőle.
Próbáltam elérni valakit, próbáltam…
tudva, hogy nem kapok választ.
Nagyon szerettem volna látni,
chateltem a közös barátainkkal,
és azt mondták, egy kis időre van szüksége.
És igen, én csak…
meg akartam ölelni.
Krikettjátékosként
sokszor kerültem olyan helyzetbe, hogy nem láttam a kiutat.
Mindig csak elfordítottam egy kapcsolót, és folytattam tovább.
Meg kell találnom ezt a kapcsolót, mert jelenleg
nem tudom, mi vagyok.
Figyeljenek a 20 éves Andy Flintoffra!
Gratulálunk Andrew Flintoffnak, a Lancashire…
Ő a legújabb nagy név a nemzeti válogatottban.
Freddie rögtön bekerült az angol válogatottba.
Ne feledjék, ez angol krikett,
a következő Ian Bothamöt keresik, egy elképesztő mindenest.
Ha valaki tudott ütni, dobni és védeni, az kellett nekik.
Freddie képes volt 145 km/h-s dobásokra,
kiütötte a labdát a pályáról.
Andy Flintoff első tesztkapuja.
Minden csapat ilyen játékost akart, az angliai csapat főleg.
Egy ilyen mindenest.
Flintoff eddigi legjobb játéka a válogatottban.
Őt tartják az új Ian Bothamnek,
és ma hét hatost ütött,
az egyik egyenesen az apjánál landolt.
Egyesek szerint te leszel a következő Ian Botham.
Nem hiszem, hogy az lennék. Andy Flintoff akarok lenni.
Önmagamat adva akarok sikereket elérni.
Nagyon északi volt.
Déliként mondom, ha északiakkal találkozom,
szinte titkolják a dolgot. Ő nem.
Az egyik legészakibb ember, akivel valaha találkoztam.
Ha felvágják, mártás jön belőle vér helyett.
Lancashire-i vagy. Mit mondanál, miben vagyok ti a legjobbak?
Minden barátom, mindenki, akit ismerek, nagyivó.
Nagyivók.
Nyugodtan elmehetett kocsmázni,
másnap akkor is jól játszott, parádézott.
Amikor tizenévesen idekerült,
egyáltalán nem ivott.
Mindig kóla volt nála.
Aztán felfedezte az alkoholt,
és bepótolta az elvesztegetett időt.
Elképesztően jól bírta az alkoholt.
Vicceltünk, hogy felváltva iszunk vele.
STEVE ANGOL VÁLOGATOTT
Különböző alkalmakkor megyünk el vele társaságnak.
Olyan légkört teremtett, ami segített másoknak kibontakozni.
Mert ha jól érzed magad, jól játszol.
Onnan ismerem, hogy én voltam a kapitánya Zimbabwében és Dél-Afrikában.
Kész legénybúcsú volt.
Milyen értelemben?
Frednek volt egy elképesztő képessége.
Vagy öt üveg sört a szájához tudott tartani,
és egyszerre lehúzni.
És nagyon gyorsan legurult nála egy üveg bor.
- Egy húzásra? - Benyakalta az egész üveget.
Elképesztő nyelőcső.
Egyszerűen… benyelte.
Igen, mindenki csodálta.
Akkoriban egy tehetséges kamasz számára
ez izgalmas lehetett,
ugyanakkor nem lehetett könnyű ilyen módon gyorsvágányra kerülni.
Kétségtelen, hogy a krikett a 80-as, 90-es években amatőr sport volt,
félprofi felállásban játszva.
Tulajdonképpen felszállt egy futószalagra, ami túl gyorsan vitte.
Úgy éreztem, túl fiatalon vetették a farkasok elé.
Anglia régóta szenved az átlagos ütőivel.
Most komoly fejfájás okoz,
hogyan érjék el Andrew Flintoff átlagszintjét,
miközben ő szinte csatát vív.
Gyerekkoromban sovány voltam.
Két pólóban jártam, hogy nagyobbnak tűnjek.
De aztán elég gyorsan megnőttem,
és rettentően élveztem.
TÖBBET NYOM, MINT LEWIS, A NEHÉZSÚLYÚ BAJNOK
Mókás figura lett.
AZ ANGOLOK TERMETES DOBÓJÁTÉKOSA
Egyedül éltem, és a szupermarketben
minden szem engem követett. „Te mennyit eszel?”
Végre megkezdődött az angliai NatWest-sorozat,
és a főszereplő egy fiatalember,
aki karrierje legnehezebb hetén van túl.
Egyesek szerint túlsúlyos, és alkalmatlan a játékra.
NEM VAGYOK HATALMAS HÁJPACNI
SZÓLTAK FLINTOFFNAK: FOGY VAGY MEGY
Andrew, a bírálatokra az ilyen kitűnő
játékrész a legjobb válasz.
Igen, dagi létemre jól játszottam.
Ha úgy éreztem, nem ehetem meg,
kihánytam.
Aztán a következő, meg a következő étkezést is.
És hirtelen azon kaptam magam, hogy már a reggelit is ki akarom hányni.
Folyton üres hassal játszottam, nem volt bennem semmi.
Körülbelül tíz kilót fogytam.
És mindenki elégedett volt.
Ez egy életstílussá vált.
Alapvetően Fred esetében,
mivel ilyen magas, ilyen megtermett, azt gondolnánk:
„Ugyan már, biztos, minden téren nagyon erős vagy.”
És szerintem ez nem helyes.
Ő egy emberi lény, aki alapvetően csak szeretetre vágyik.
Néha elfelejtem,
és csak élek.
Ez olyan jó érzés.
Aztán valami ismét emlékeztet rá.
Érzem az arcomon, mert minden feszül, és annyira idegen.
Hiányzik a fogam, vagy valami kiesik a számból evés közben.
Vagy belenézek a tükörbe,
és eszembe juttatja.
Azt mondjuk, hogy az arcunk az identitásunk.
De hányszor hallod, hogy azt mondják:
„Az számít, ami belül van. Nem az, hogy hogyan nézel ki.”
Full kamu. Érted?
Arcokat alakítunk át, megváltoztatjuk az emberek külsejét.
A betegek néha nehezen
békülnek ki az új külsejükkel.
Az emberek ítélkeznek, amint meglátják az arcodat.
Pár másodpercen belül ítélkeznek.
Még azt is nézik, hogy a felső fogsorod hány millimétert látszik ki.
Mennyi látszik a metszőfogadból?
Egy milliméternél kevesebb?
Megbízom ebben az emberben?
Fenyegetést jelentesz?
Hasznos leszel nekik?
Úgy nézel ki, mint aki sikeres lesz?
Mindent felmérnek,
és ez alapján döntenek arról, aki előttük áll.
A legfontosabb, amit megbeszéltünk, az a védelme volt.
Mert a sajtó jelenléte nagyon tolakodó volt.
Mindenki azt a képet akarta.
Látni akarták, hogy néz ki, mert rejtély övezte.
Követni kezdtek minket.
Nem is tudtunk róla.
Egy időpontra vittem.
Ott állt egy autó, átlagos autónak néz ki,
de az ablak el volt sötétítve.
Útközben eléd helyezkednek,
aztán annyi fotót készítenek, amennyit csak akarnak,
te észre sem veszed.
Ezután még kevésbé akarta elhagyni a házat.
FREDDIE VISSZATÉR… AZ ANYÓSÜLÉSRE
Már több hónapja forgattunk,
és az egyik látogatásunk alkalmával Fred apja, Colin
elővett néhány régi fotóalbumot és emlékkönyvet.
Hogy állt… a kriketthez, Colin, rajongó volt vagy játékos?
Játszottam. Őszintén szólva nem túl jól.
De játszottam.
Christopher, a bátyja
és Andrew minden hétvégén jöttek a meccsre,
és a krikett beléjük ivódott.
Szóval, Fred, apád szerettette meg veled a krikettet?
Méghozzá roppantul.
Csak erre emlékszem gyerekkoromból.
Mindig a krikettklubban volt, nyírta a füvet.
Emlékszem, hogy mentem a pályán a Cortinával, nyírtam a füvet.
- Cortina kocsival? - Igen.
És ezek az ön albumai, amiket megőrzött?
Nos, már Andrew-é.
Nem maradnak itt.
Mondtam anyádnak, hogy nem viszem vissza őket.
Uramatyám!
Felidézi az emlékeket, Fred?
Sok mindenre nem emlékszem.
A fotókat szívesebben nézem, mint a kivágásokat.
Gondolta volna, hogy ekkora játékos lesz belőle?
Mindig is tudtam, hogy tehetséges.
De csak egy játékost ismerek,
akire fogadtam volna, ha az angol válogatott tagja,
Philip Neville.
- A focista? - Igen.
Elképesztő volt.
- Jó volt, nem? - De.
- Tudott ütni, dobni. - A házában ülünk.
Igen, tudom, de…
Igen.
- De elköltözött, ugye? - Igen, tőle vettük meg.
Nem tartjuk a pincében.
Talán visszakéri.
Philnél nem lehet tudni. Lehet, hogy itt ül valamelyik sarokban.
- Nem tűnne fel. - Igen.
- Elég csendes. - És…
- Tudnád, ha Gary itt lenne. - Pontosan. Istenem, ő…
A házba belépve
nem is sejtenénk, hogy itt él az ország egyik legnagyobb krikettjátékosa.
Andrew nem szeret dicsekedni.
Néha zavarba jön, ha van ki van téve valami.
Legszívesebben elrejtené.
Krikettrajongóként nagyon kíváncsi voltam Fred gyűjteményére,
de nem is akarta, hogy az apja visszaadja neki.
Érdekes, hogy az emlékkönyvekben,
de az otthonának a falain sem,
nem volt semmi a 2005-ös Ashesről.
A nyárról, ami gyökeresen megváltoztatta az életét.
Azon sportolók egyike voltál, aki ki tudott lépni a sport világából.
A feleségemet nem érdekli a krikett.
Téged mégis ismer.
Ennek ellenére még nem láttam olyan filmet 2005-ről,
amiben elmeséled, mi történt.
Nem, mindig vonakodtam bármit is mondani 2005-ről, a karrieremről.
Miért?
Olyan, mintha…
Mintha hencegnék, vagy…
Életem egy remek időszaka volt, szuper volt.
És nem az érmék, nem az elismerések
vagy a pénz miatt, bár ne érts félre, az sem rossz.
A jutalom maga a játék.
Visszatekintve 2005-re,
hogyan magyarázná el annak, aki nem ért a kriketthez,
az Ashes jelentőségét?
Nos, az Ashesnek történelmi jelentősége van, tényleg.
Anglia Ausztrália ellen.
Ez az? Megvan az Ashes?
Igen! Anglia megnyeri az Ashest!
Sok évvel ezelőtt hamvakat tettek egy kis urnába,
és ezért játszunk.
Íme, az urna, ahogy átadták az angol kapitánynak,
a tiszteletreméltó Ivo Bligh-nak, pontosan 100 évvel ezelőtt.
Az Ashes sorozat olyan, mint a fociban a világbajnokság.
Krikettjátékosként kizárólag az Ashes során bizonyíthatsz.
Az ausztrál krikettjátékosok az elmúlt két évtized legjobban várt
Az Ashes sorozatára indulnak.
Kapitányként először fog szerepelni Angliában
Ricky Ponting, aki szeretné hamar megtörni a régi ellenfelet.
2005 kétségtelenül a legjobb tesztsorozat,
amiben játszottam.
Ausztráliában, amikor megfogod az első krikettütődet,
hogy a hátsó udvarban játssz vele,
egy Ashes tesztmérkőzésen játszol, nem máshol.
Ez a csúcsa. Ennél szebb nincs.
Angliába világbajnokokként érkeztünk.
Ez az ausztrál csapat elsöprő erővel bírt.
Velük kellett megküzdeni.
Itt van ez a fiatal csapat,
ami nagyjából 18 hónap alatt állt össze.
Fred a csapat mozgatórugója.
Már volt egy szócsata,
Glenn McGrath 5-0-s angol vereséget jósol.
Akkor ne is játsszunk!
Mehetünk haza.
Nincs több duma.
Andrew Flintoff!
Ez Andrew Flintoff nagy pillanata.
Már régóta szeretne szerepelni az Ashes sorozatban.
A második negyedben ütöttem,
a megfelelési kényszer hajtott.
Ausztráliához viszonyítottam magamat.
Ezt kell csinálnom, azt kell csinálnom, ezt csinálom, számítanak rám.
Andrew Flintoff bizonyítani akar.
Freddie egyedülálló tehetség volt,
de szerintem neki a kételyekből is több jutott.
Ez sosem felejtem el Ricky Pontingnek.
Védekezett, pont előttünk.
Kevvel, Kevin Pietersennel ütöttem.
Woodworm feliratú ütőkkel.
Emlékszik, mit mondott Freddie-nek, amikor kijött ütni a Lordsban?
Nem. Nem, emlékszem.
Azt mondja: „A szponzornak biztos tetszik két ilyen faszfej”,
valami ilyesmit.
Gondoltam: „Ezt megjegyzem, pajtás. És még visszakapod.”
Emiatt is döntöttem úgy, hogy ebből elég.
A következő labdával lejöttem.
És Freddie Flintoff befejezte.
A közönség csalódott.
Nagy kedvenc, de kiesett.
Az egész nemzet arra számított, hogy nagy küzdelem lesz.
De lealáztak minket.
Az ausztrálok megnyerték a nyitó tesztmérkőzést.
Ledöbbentünk. Mindannyian.
Ilyen letört csapatot még sosem láttam az angol öltözőben.
Szerintem Freddie szégyennek élte meg.
Ő volt a csapatunk legjobbja, hoznia kellett a színvonalat.
A meccs után a székemben ültem, remegtem, és…
Túl sok volt nekem.
Nem tudtam, mit tegyek.
Mindenki arról beszélt, hogy folytatni kell a krikettezést,
én azt mondtam: „Nem, el kell szakadnunk innen.
A nagyfiúnak az kell.”
Ezért leküldték egy Bovey Castle nevű helyre.
Szerintem azért, hogy piálhasson.
Nem edzettem, nem edzettem.
Vörösbort ittam, szivaroztam.
Emlékszem, arra gondoltam: „Istenem, jó ez így?
Nem kéne edzeni?”
Nagyon rosszul sült el.
De szerintem nem volt más benne. Azt akarták, hogy…
újra Fred legyen.
Edgbaston Anglia egyik erődje.
Volt egy vereség.
Most vissza kell térni.
De tudod, mit? A következő meccsen…
Az én szabályaim szerint játsszunk.
Végre volt esélyem pontot szerezni Shane Warne ellen,
magasat dobott.
Kapd el!
Azt hittem, hatos lesz.
Épp túlment a nyílt középen.
Nem érte el az ujja, négyes lett.
Ennyi kellett. Beindultam.
Szép ütés volt.
Te jó ég!
Ez jó sok.
Aggodalomra semmi ok.
Nagyon jó móka volt.
És megint, és nem látja, hol van, de ez egy négyesre megy.
Hatosra megy!
A tömeg őrjöngött.
Helló!
Óriási!
Az egyik legszebb ütés, amelyet valaha láthattunk.
Hűha! Megint hatos!
Valami elképesztőnek vagyunk szemtanúi.
De a dobásokkal nyerhette meg nekünk az Ashest.
Amikor Flintoff jött támadni,
felmorajlott a lelátó.
„Ez ütős lesz.”
Azon ritka alkalmak egyike, amikor leveszed
a sapkát és a pulcsit.
Visszamegyek a helyemre, szinte szökellve.
A közönség éljenez.
Mintha négy méter magas lennél.
Már dobja is.
Sikerült! Freddie Flintoff!
Az ász!
Máris ledőlt a kapu.
Aztán jött Ponting.
Új ütőjátékos a vonalnál. Ricky Ponting, az ausztrál kapitány.
Mire én: „Ez az, jöhet.
Igen, jöhet.”
Ricky Ponting kétségtelenül
a világ akkori legjobb játékosa volt.
Ha Ausztráliának pont kell, találd ki, ki jön ki! Ricky Ponting.
És általában mit tesz? Pontot szerez.
Hogy zúg a lelátó!
Én vagyok a kapitány és a 3-as számú ütős,
elvárják, hogy jól teljesítsek.
De Freddie készen állt.
Majdnem sikerült!
Nincs kint.
Andrew Flintoff, ismét.
Ezt hozza ki a tömegből, ezt hozza ki a csapatból.
Nahát!
Akár ütésről, akár dobásról van szó, mindig igazodjon a másik!
Megvan a módszered.
Ki adja fel előbb? Ki fog pislogni?
Én nem fogok pislogni.
Nem hagyja magát.
Az ausztrál kapitányra hatalmas teher nehezedik.
Ez talán félreérthető lesz,
de igazából inkább tűnt ausztrálnak,
ahogy krikettezett.
A legjobb tesztjátszma, amiben valaha részem volt.
Száznegyvenöt km/h.
Andrew Flintoff tűzbe jött.
Fredé lehetett a hét legjobb dobás, amit akkor
a világ legjobb játékosa kaphatott.
És az utolsó dobáshoz,
a rossz dobás után, kapott még egy labdát…
Gyönyörű! Igen!
Nagyszerű krikettet játszik.
Flintoff megfordítja a játék menetét.
Először az ütővel, most a labdával.
Ha a csapat bajba került, ő ott volt,
és mire észbe kaptam, én nulla ponttal kiestem.
Rosszul alakult nekünk a tesztmérkőzés.
Úgy éreztem, bármire képes vagyok.
Nektek annyi.
220-9 62 FUTÁS A GYŐZELEMHEZ
Felrúgja a karót.
A közönség fellélegez,
ahogy a pályán lévő angol játékosok is.
Shane Warne, a veszélyes Shane Warne kiesett.
Már hittünk benne.
Le tudjuk győzni a… „Hűha!”
Még egy kapu Angliának, és az Ashes sorozat folytatódik.
Azt hittem, megnyerem.
De nem én voltam.
Hanem Steve, Steve Harmison.
MÉG 3 FUTÁS KELL
Az utolsó kapuval.
És elkapta!
Micsoda győzelem!
Anglia megcsinálta.
A tömeg őrjöng.
Anglia nyert két futással.
Először örültünk, aztán rájött,
hogy az ausztrálok ütője, Brett Lee egy trójai faló volt.
Hogy elérjék a vonalat.
Freddie mindig gondol másokra is.
A pályán csata zajlik,
de ez csak krikett.
A sportszerűség nagyon fontos.
Akkor igazán sportszerű volt.
Talán az egyik legjobb kép a krikettről.
Erre a képre örökké emlékezni fognak.
Gyerekként azt tanultam, tiszteljük az ellenfelet,
tiszteljük a bírókat, ünnepelni később is ráérünk.
Steve Harmisonnak is ezt taníthatták,
ő nyújtott kezet először Brettnek,
azt senki sem örökítette meg.
Steve meglátta a kamerákat, és azt mondta: „Én fogtam vele kezet előbb, nem?”
Mire én: „De, viszont Steve, tudni kell, hol van a kamera.”
Ha őszinte vagyok, a kamera mindig őt követte.
Mindig őt követte.
Már elhiszed, hogy megnyerheted az Ashest?
Muszáj lesz.
Ők hisznek benne.
ANGLIA LEGNAGYOBB TESZTGYŐZELME
Átélni a meccset Edgbastonban…
hihetetlen volt.
MR. FREDATLAN
Hihetetlen volt.
Nagyon büszke lehet rá.
Nekem mondja?
Ez megváltoztatta a sorozat hangulatát, ugye?
Igen, megváltoztatta a hangulatot, a hitet.
És attól a pillanattól kezdve végig úgy éreztem,
hogy mind összefogtunk,
de az ok, amiért kapitányként olyan magabiztosan állíthattam,
hogy „szerintem sikerülhet”,
az Fred volt.
Jó reggelt! Ez a Today, ma 2005. szeptember 13-a, kedd van,
és ez egy olyan pillanat, amiről reméltük, hogy soha nem jön el.
- Sajnálom, Karl. - Jó reggelünk lenne, Leila?
- Örülj neki! - Szerintem az.
Anglia 18 év után először nyerte meg az Ashest.
Az angol krikett egy emberöltő óta várt pillanata.
A krikett hirtelen menő sport lett, úgy emelkedett fel, mint a főnix
a hamvaiból.
2005-ben mind úgy tettünk, mintha szeretnénk a krikettet.
És ez miatta történt.
Olyan képek születtek róla,
amelyek beleivódtak a sportpszichénkbe.
Elképesztő volt a támogatás. Egészen hihetetlen.
Andrew imádta, ő volt a középpontban.
Főleg Hollyt féltettem.
Egyre közelebb került a busz oldalához,
szinte végig a lábát fogtam,
hogy ne juthasson messzebbre.
„Tedd már le!” Igen.
Szerencsére nem esett baja.
Andrew életének legszebb napja.
Andrew Flintoff!
A sorozat hőse!
Az este hőse, úgy tűnik.
Igen, remek sorozat volt.
Őszintén szólva, David, már nehezen bírom.
Még nem aludtam.
A szemüveg mögött ezer történet lapul.
Emlékszem, bementem a sajtótájékoztatóra.
Csak Freddie Flintoffról kérdeztek.
Ez volt az ő nagy pillanata,
amikor Andrew Flintoffból Freddie Flintoff lett,
már mindenki így hívta.
Csupán 28 évesen, ez a Freddie-nek nevezett férfi, a város díszpolgára lett.
Egy sport határait nehéz túllépni.
A krikett határait túllépni szinte lehetetlen, nem?
Neki körülbelül hat hétbe tellett.
Különböző életkorú emberek jöttek oda hozzá,
felismerték, szóltak hozzá.
Ebbe a prestoni iskolába járt Freddie.
Dobó, ütőjátékos, igazi angol hős.
Olyan helyeken is krikettezni kezdtek, ahol még soha.
Krikettező gyerekek. Hihetetlen volt.
Hihetetlen.
Anglia Ashes-győztes kriketthőseit
kitüntette a királynő a Buckingham-palotában.
A 2005-ös év sportszemélyisége pedig Andrew „Freddie” Flintoff.
Emlékszem, arra gondoltam:
„Istenem, ekkora változást!”
Csendes fiúnak ismerem.
A nép bajnoka.
Nem hiszem, hogy megértette, mennyire rajongott érte a közönség,
és mi nekik játszunk.
Azért játszunk, hogy szórakoztassuk az embereket, akik megjelennek.
Milyen szóval írhatnánk le Andrew Flintoffot?
Előadóművész.
Ő egy előadóművész.
Gyerünk!
Gyere!
Mi ez?
Lett egy kutyám, Quillynek hívják.
Jó fiú.
Mindig örül az embernek.
Jó fiú.
Igazából nem az enyém.
Gyere!
Vakvezető kutyákat képezek ki.
Vigyázok rá, és betanítom.
Mindig örül, ha lát.
Jó fiú.
Ha kell egy ölelés, ott van mellettem.
Nem tudom, hogy vakvezetővel lehet-e ilyet.
Azt mondták, amíg bírom, vegyem fel.
Szóval még bírom.
Mehetsz.
Nem tudom, mi lesz, ha át kell adnom.
Hát nem gyönyörű?
Busy, gyerünk!
Így én is kimegyek a házból.
Busy! Menj, siess!
Busy, menj!
A balesetet követő időszakban
kizárólag a fogászati kezelésre járt fel Londonba.
Utána bejött az irodába.
Általában vérzett a szája.
Rémes állapotban volt.
Utána együtt ebédeltünk, ezt igyekeztünk tartani,
mert mással nem találkozott.
Londonban voltam. Felhívott az ügynöke.
Azt mondta: „Fred idejön hozzám.
Ha akarsz, beköszönhetsz.”
És ahogy beszállunk a liftbe, hogy felmenjünk arra az emeletre,
ő is jön Rachaellel.
És a fején…
sapka van, az arcán meg meg egy olyan sál vagy maszk.
Rám néz, és megszólal:
„Nézzétek, a láthatatlan ember!”
Hát nem? Az egyik első alkalom volt, amikor elvigyorodtam.
Felnevettem, mert ő ilyen, szóval ott vigyorogtam,
Azt mondja: „Na jó, ki vele!
Mikor kezdhetünk el poénkodni rajta?”
Szörnyű megszólalás,
de az ő szájából tökéletes volt.
Akkor találkozott először egy barátjával.
Azt mondtam neki: „Most lesz a nyár első tesztmeccse Írország ellen.
A Lords irodájában leszek. Gyere, ülj be mellém!
Senki sem lát meg.”
Hogy mozduljon ki a házból.
Sikerült túlélni a napot,
szóval mondtam: „Edgbastonban lesz az Ashes teszt.
Gyere, ismételjük ezt meg!”
Nagyon élvezte.
Innentől kezdtek a dolgok valamelyest visszatérni a rendes kerékvágásba.
Egyszer csak felhívott Andrew,
és azt mondta: „Be vagyok gyógyszerezve, de vissza akarok térni a kriketthez.
Vissza fogok térni.”
Felhívtam Rob Keyt.
Ezek a srácok, akik most játszottak, őt nézték,
bálványozták őt.
Azt kérdeztem: „Nem edzenéd őket? De arra készülj fel,
hogy mindenki most fog először látni, meg ami jár ezzel.”
Azt válaszolta: „Nem, szerintem így lesz a legjobb.”
Felkértek, hogy készítsem fel az angol csapatot az egynapos sorozatra.
Az első játékrészben a szobámban ültem,
de le akartam menni.
Ötször vagy talán hatszor is elindultam az ajtó felé,
de nem voltam rá képes.
Elöntött a szorongás,
és aztán teljesen maga alá temetett.
A mosdóban voltam.
A kezem a mosdókagylót szorongatta. „Gyerünk már!”
Örökké nem halogathattam.
Tudtam, hogy a kamerák vesznek, hogy erről fognak beszélni.
De már itt vagyok. Mégis mit hittem?
Így végül kimerészkedtem a lelátóra.
Nem nagy ügy, csak mint a leplezés…
az Álarcos Énekesben.
Ez csak…
A legbiztonságosabb hely, amit találhattam,
a legjobb emberek mellett.
Már kilenc hónapja
nem tudunk semmit Freddie Flintoff állapotáról.
Ma látták először a baleset óta.
Először láthatjuk a sérüléseit, amiket a tavaly decemberi
nagysebességű autóbalesetben szenvedett el.
FREDDIE VISSZATÉR
Így ismét címlapra kerültem.
FLINTOFF ISMÉT KÖZTÜNK
Tökéletes volt.
Néha épp akkor jön a segítség, amikor a legkevésbé számítunk rá.
Az a szép ebben, hogy a krikett ott volt neki.
Mert amikor…
Most fogok elérzékenyülni, de…
Ott volt minden, amit elért,
és mindent fel kellett adnia,
de a krikettesek ott álltak mögötte.
Szóval… Ez volt a lényeg.
- Ön dobott neki mentőövet. - Igen.
Utálok sírni.
Olyan idegesítő. Örülök, hogy nincs itt.
Úgy tűnt, hogy a krikett hozza meg a gyógyulást Fred számára.
BARBADOS NYUGAT-INDIÁK
Kilenc hónappal a lelátón való első nyilvános megjelenése után
az angol csapat segédedzője lett a Húsz20-as világbajnokságon
a Nyugat-Indiai-szigeteken.
De ez azt jelentette, hogy el kellett szakadnia otthona menedékétől.
Nagyon jó állás.
Rég nem mosolyogtam és nevettem ennyit, mint most.
Emlékeztetnem kell magam, hogy nem az egyikük vagyok.
Mert könnyű belefeledkezni.
A mókázás az öltözőben, a mérkőzések.
Figyelni, hogy miben jók.
Szuper érzés.
De este a szobámban egyedül vagyok.
Kavarognak a gondolataim és az érzéseim.
És úgy tűnik, nincs változás.
Még mindig vannak rémálmaim, ezzel még mindig küzdök.
Ha azt kérdezik, hogy mi ezzel a célom, hová vezet ez…
Nem igazán tudom.
Mindenki jár valamilyen úton.
Az ember akkor vág bele, ha tudja, hová tart. Nekem ötletem sincs.
Mit érhet el edzőként?
Edzheti az angol csapatokat, akár a legjobbakat is.
Mert nem csak az számít, hogy megy a ferde hajtás.
Hanem hogy hogyan tudod őket fejleszteni?
Hogyan tudod őket erősebbé, ellenállóbbá tenni,
felkészíteni őket az életre és a mérkőzésekre?
Ehhez neki megvan minden képessége, tényleg.
Tapasztalatból beszél.
Mert ő már mindent megtapasztalt.
Játékosként hogyan emlékszel a Karib-szigetekre?
Vegyesek az emlékeim.
Ott volt az Ashes, de vesztettünk.
Kiesett!
Az 5-0-s vereség Ausztráliában.
A megalázó 5-0-s vereség.
Fájó az angol játékosok számára.
Az elmúlt 86 év legnagyobb Ashes-veresége.
Az rémes volt.
Szétestem.
Igen, már mindkét oldalát láttam.
2005-ben az Oval pályáján az ujjongást,
az Ashes-győzelem örömét,
aztán ma…
megtapasztaltam a másik oldalt is, és ez nem egy jó érzés.
Nem az számított, ki a kapitány,
bármelyik csapatot szétszedték volna, ha odamegy.
Szóval ki volt a kapitány?
Freddie volt a kapitány.
Nem kellett volna vállalnia.
Amúgy is ő irányított.
Nem kellett a karszalag.
Oké, így jó lesz.
Fred azt hiszi, hogy mindenre képes.
Büszke, kapitány akart lenni,
MONTY PANESAR ANGOL CSAPAT
de talán nem volt jó döntés,
mert túlságosan is elfoglalt volt.
Mondhatott volna nemet is.
Milyen hatással volt az Ashes-sorozat Fredre?
Szerintem hatalmas.
Igen, azt hiszem…
nyomot hagyott benne.
Freddie igazán önfeledten tudott játszani,
szívét-lelkét beleadta a játékba.
Nem is gondolunk a pszichológiai teherre,
ami az ellenfél kapitányára nehezedik, ha 5-0-ra veszít.
Nincsenek ilyen ismereteink a másikról, amíg egy ilyen film szembe nem jön.
Keményen ittam.
Nem azért, hogy jól érezzem magam.
Hanem hogy jobb legyen a kedvem.
Egyfajta menekülésként. Máshogy nem bírtam.
És utána szinte rögtön jött a világbajnokság.
A drámai összeomlás Új-Zéland ellen nagyon rosszkor jött.
Megvertek minket.
Feldúlt voltam, dühös.
Úgyhogy beültem a sarki bárba.
Kértem egy rumpuncsot, aztán még egyet,
meg még egyet, utána még egyet, és…
Emlékszem, totál eláztam.
És tudtam, hogy Ian Botham a vízen, egy hajón van.
Gondoltam, vicces lenne meglepni.
Bevonszoltam egy vízibiciklit a vízbe.
Jöttek a hullámok, dobált össze-vissza a víz.
Beláttam, hogy nem fog sikerülni.
Egy biztonsági őr húzott ki a vízből,
aztán a szobámba kísért.
Másnap úgy ébredtem, hogy homokszemcsék voltak a lábujjaim között.
Azt kérdeztem magamtól: „Mit műveltem?”
A BUKOTT HŐS
RÉSZEGEN HÚZTÁK KI A TENGERBŐL
„Anglia reménysége vízibicikliről zuhant a vízbe.”
Tényleg lezuhant, a hősnek emelt talpazatról.
A TÚL SOK IVÁSZAT A MEGVISELT FLINTOFF KIESÉSÉHEZ VEZETETT
ISZÁKOS FREDDIE MEGÉRDEMELTE
Vészhelyzeti gyűlést tartottunk.
Arra gondoltam: „Mi történt itt?”
Szerintem nagyon szégyellte magát.
Tiszta Másnaposság 3, nem? Csak a világbajnokságon.
Egy nagy legénybúcsú.
ANGOL VERESÉG, HAJNALI RÉSZEGSÉG BÍRSÁG AZ IVÁSÉRT
Minden miatt támadtak.
AZ ANGOL CSAPAT BECSŐDÖLT NAGY A BAJ
Eleve rossz passzban voltam,
sírtam azon a gyűlésen.
BEPIÁLVA VÍZIBICIKLIZIK
A szobámba mentem, és felhívtam Rachaelt.
SPICCAJOS
Azt mondta: „Faszfej vagy. Hívd fel anyádat!”
Mondtam neki, hogy hívja fel az anyját, és kérjen bocsánatot.
És emlékszem, hogy másnap mindketten kaptunk tőle egy nagy virágcsokrot.
Amit még mindig nem értek…
Tudom, hogy Andrew cserben hagyta őket,
és hülye volt.
De nem igazán értem, miért kellett állandóan szerepelnie a hírekben,
hogy óránként bocsánatot kérjen az egész országtól.
Más hír nincs?
Azután ültél vízibiciklire, hogy megittál pár sört?
Ha kivesézzük a dolgot…
volt ott víz, meg persze egy vízibicikli is.
Most már tudok rajta nevetni,
de ez ijesztő időszak is volt a számomra.
Nem voltam jól. Nem tudtam, mi okozza.
Mintha lehúznák a redőnyt, minden szürke.
Csak érezni akartam valamit,
mert a krikett semmit sem váltott ki.
Ahogy más sem.
Jól ismerem a Fredben megbújó Andrew-t,
és látom, ha valami másról van szó.
Igen, Andrew néha leitta magát,
amikor nagyon megzuhant.
És azt hiszem, eljutott odáig, hogy tényleg…
érezte, hogy mindent elveszít, ha nem teszi rendbe az életét.
Hogy írnád le a kapcsolatodat az alkohollal?
Egy ideig jó volt.
Jó is volt benne.
Tizenhét évesen elhívtak a Lancashire szezonvégi kirándulására.
És én nem ittam.
Ivós játékokat játszottunk.
Én kólát ittam a korsóból.
Nem könnyű nyolc korsó kólát lehúzni.
Gondoltam, megkóstolom a Guinnesst.
Lehúztam a Guinnesst, az könnyen ment.
Talán nyolc-tíz korsóval is megittam.
Azt is észrevettem, hogy ez tetszik nekik.
Elfogadnak.
Közéjük tartozom.
A büszkeségem, ami nagyban meghatároz, azt mondja,
ha újra kezdhetném, pontosan ugyanígy csinálnám.
Szerintem ez hazugság.
Talán egy kortyot sem innék.
- De a gond… - De ugyanaz a játékos lennél?
- Szétválasztanád… - Ez a legnagyobb dilemma.
A legnagyobb kérdés: „Ugyanaz a játékos lennél?”
Nem tudom.
De azt hiszem, megnézném úgy.
Barbados valóban fordulópontnak tűnt.
Fred karrierjének egyik legsötétebb pillanatát tárta fel,
egyben megtette az első óvatos lépéseket
vissza a normális életbe a krikett világában.
De a nyilvános szereplések ellenére
a sebek még láthatóan nem gyógyultak be.
Szia!
A baleset utáni rehabilitáció hosszú és fáradtságos folyamat volt.
A terv az, hogy ma beteszik a fogakat.
Nem kellemes az élet fogak nélkül.
Nem tudok rendesen beszélni…
Ráharapok valamire, és nem érzek semmit.
- Szia, Sunny! - Hogy vagy, minden rendben?
Hamar megleszünk. Meg korán jöttél, még az előkészületeknél tartunk.
- Ma megkapom a fogakat? - Nem.
Nem?
Lesz mit csinálni bőven, de nem lesz megterhelő.
Mikor kapja meg az állandó fogakat?
Elvileg legközelebb.
- Rendben. - Oké. Szuper.
Remek.
Hát jó.
Nincsen fog fájdalom nélkül.
Atyaég!
Egy kis szúrás.
Nehéz tud ez lenni. Mert valahogy csalódtam magamban,
a reakcióm miatt.
Ez a büszkeség vagy…
Hogy nevezik, mérgező férfiasság?
Bármi is ez, úgy érzed: „Legyinteni kellett volna rá.
Tovább kellett volna lépni.”
De nem vagyok rá képes.
Ez most nehéz,
mert Andrew az, de egy nagyon letört Andrew.
De…
Szerintem neki a mélypontból való felállás megy a legjobban.
Igen, jöhet.
Most lenyomatot veszek.
Ez a húzós rész.
Oké.
- Most fugázol? - Hajtsd hátra a fejed!
Egy kis ragasztó.
A krikettkarrierem során
a csúcsot néhányszor,
a mélypontot sokszor megtapasztaltam.
Ez így lesz behelyezve.
Ha mélyponton voltam, nem mondom, hogy az kellemesebb volt,
de eléggé élveztem.
Élveztem a kihívást, hogy onnan kell felállni.
Oké, végeztünk.
Nem hiszem, hogy valaha is felépülök.
Ez most más.
Meg kell találni azt a pontot, ami már komfortos.
Fokozatosan el fogom érni.
HEADINGLEY STADION LEEDS, ANGLIA
Másfél évvel a baleset után Fredre még hosszú rehabilitáció várt.
De a játék segített.
Néhány héttel Barbados után
elkezdhette edzeni az első csapatát,
a Northern Superchargerst.
- Hogy vagy? - Jól.
Az első hetem vezetőedzőként.
Nagyon jó érzés, tényleg.
Menet közben tanulom a szakmát.
Ez egy teszt, nem? Mert emlékszem, Barbadoson azt mondtam:
„Játékosként voltam fent és lent is.
Edzőként sikerült nagyjából szintben maradni.”
Ez a lakmuszteszt, nem?
Kezdődik.
Rögtön jól térít, elég magas a labda.
Ismét krikettmezben ülni a játékosok között,
nem láttam még ilyen boldognak.
Már majdnem önmaga, jól érzi magát.
És egy ilyen sajnálatos esemény hatására
a krikett ismét rátalált Freddie-re.
Visszatért oda, ahová tartozik.
Ahhoz képes, hogy semmit sem tudtam a krikettről, vagy szinte semmit,
nagyon is fontos részévé vált az életemnek.
És amikor Andrew-nak a legnagyobb szüksége volt rá,
a krikett ott volt neki.
Kicsit furán hangzik így kimondani, túlzásnak tűnhet,
de szerintem a krikett mentette meg.
Okot adott neki az életre.
Egy labda maradt.
Ezen az egyen múlik,
és a Trent Rockets nagyon jó pozícióba kerül.
Mi történt?
Legyünk őszinték, a jobb csapat győzött.
Nincs értelme kertelni.
Kurva nagy csalódás.
Gyerünk, Fred!
- Állj be játszani! - Freddie!
Milyen érzés,
hogy folyton képeket akarnak csinálni rólad?
A fotózkodást amúgy sem kedveltem.
De ez most kicsit más.
Főleg, ha szelfiznek, mert látod magadat.
„Hűha, hogy nézek ki?”
A szám miatt nem akarok mosolyogni.
Nyomorultul nézek ki, és próbálok valamennyire vidámnak tűnni.
Aztán azon kezdek gondolkodni, hogy mit gondolnak a külsőmről.
Mindenki csak udvarias?
Meg látom a reakciót, amikor először meglátnak.
Igen, nagyon nehéz.
Mert a baleset után
nem hittem, hogy ezt túl fogom élni.
Ez szörnyen hangzik.
Egy részem azt kívánja,
bárcsak meghaltam volna.
De nem akartam megölni magam.
Nem tévesztem össze a kettőt.
Nem akartam,
de arra gondoltam: „Sokkal könnyebb lett volna.”
Most próbálok úgy gondolkodni:
„Holnap is felkel a nap,
a gyerekeim is még megölelnek.”
És…
Valószínűleg már jobban vagyok.
Az, hogy Fred egyáltalán gondolt erre,
mutatja, hogy mennyire maga alatt volt közvetlenül a baleset után.
De most, hogy láttam fáradhatatlanul autogramot osztani és képekhez pózolni,
láttam, hogy a krikett
elhalványítja a baleset emlékeit.
Néhány nappal később egy győzelem tovább javította a kedvét.
Megnyertétek a második meccset.
Magas labda, köszönjük szépen. Ez könnyű volt.
A fiúk zseniálisak voltak.
Engedtem magamnak kiélvezni.
Azt hiszem, a végén a legerősebb érzelem
határozottan az öröm volt.
De amolyan visszafogott öröm.
Inkább a múltra gondoltam, és elégedettséget éreztem.
Remek srácok vesznek körül.
Pazar érzés.
Hagylak dolgozni. Ma is mérkőzés lesz.
Igen. Azt se tudom, hány pont jár a győzelemért.
Remélhetőleg szerzünk még párat.
A magunk útját járva.
Úgy tűnik, ez működik.
Tényleg?
Egy vereség, egy győzelem, John.
Rendben, akkor viszlát!
Köszönöm!
Nem láttam még Fredet ilyen boldognak.
Váratlan fordulat volt az életében,
tekintve, hogy amikor visszavonult, hátat fordított a játéknak.
Ez minden sportoló számára dilemma, hogy mikor vonuljanak vissza.
Ezt hogy élted meg?
FREDDIE KISZÁLL?
Nehéz volt.
LESZ MÉG EGY ILYEN JÁTÉKOS?
A karrierem során végig
a visszavonulás szélén éreztem magam,
annyi sérülésem volt.
2009 nyara elhozta Fred harmadik, utolsó Ashes-sorozatát,
és az esélyt, hogy megbosszulja a megalázó vereséget Ausztráliában.
De nem tudta, hogy fog-e játszani.
Freddie alkalmasságáról csak az utolsó pillanatban döntenek.
A térdem darabokban van.
De…
mert minden félresiklott a karrieremben,
nem hagyhattam annyiban.
A teste kezdte feladni.
Már nem sokáig bírta volna.
A lépcsőn sem tudott lemenni, szegény srác.
Ott kell lennem a sorozaton. Meg kell nyernünk az Ashest.
Utána visszavonulok.
Ez volt a legfontosabb.
Más nem számított.
Meg kellett nyernem, mindenképpen.
Injekció kellett a térdembe, mindenen fájt.
Rachael adta rám a ruhát.
Meg a cipőt és a zoknit, és segített eljutni a pályáig.
Nem játszhatott volna.
De ha valaki azt mondja: „Ez lehetetlen, nem fog menni”,
akkor ő szinte szárnyra kap.
Nagy tapsot kap Andrew Flintoff a telt házas Lordsban.
Önmagam ellen játszottam. Sosem az ellenfél ellen.
Hanem a testem ellen.
Remek ütés. Micsoda kezdés!
És ha nem fájt, akkor nem is élveztem.
Remek dobás Flintofftól.
Kint van. Flintoff megcsinálta. Megszerezte a kaput.
Kiesett.
Mint, aki utoljára játszik.
Elkapja a második katonánál.
Megvan!
Ez is sikerül!
Egy ötös Andrew Flintoffnak. Micsoda dicsőséges pillanat!
Tudtam, hogy soha többé nem fogok ilyet dobni,
mert végeztem.
Az ünneplés az elég… Hogy is mondják? Öncélú volt.
Félig ünneplés, félig nem.
Csak még egyszer érezni akartam.
Érezni akartam a talaj illatát, a hangulatot.
Meg akartam jegyezni azt az érzést, mert soha többé nem lesz részem benne.
Freddie hatalmasat dobott itt,
győzelemre dobta Angliát.
Aztán az Oval pályáján,
ahol úgy tűnt, Ausztrália talán megnyeri a meccset,
kifut Ricky Ponting.
Ahogy elütötte a labdát,
és elkezdtek futni,
én, mint mindenki, előredőltem a székemen,
mert tudom, kihez ment.
A hatvanadik neski körül jártam.
Gondoltam: „Fred az. Alig áll a lábán.
Nem fog időben odaérni.”
Csak egy jól időzített
felkapás és dobás kell.
Akár egy rakéta.
És el kell találnia.
A kommentátorfülkében éljeneztek. Mindenki felugrott.
Ez az, Flintoff, az ász.
Az ausztrálok kapitánya 66 futás után kiesik.
Akkor már tudtam, hogy az Ashes véget ért.
Egy újabb óriási Flintoff-pillanat az Ashes-sorozatban.
Anglia visszaszerezte az urnát
ezen a drámai krikettnapon az Oval pályáján,
Anglia mind a tíz ausztrál kaput ledöntötte, és 197 futással nyert.
Az Oval pályáján fejeztem be…
tudtam, hogy valószínűleg ennyi volt.
A térdműtétem két napra rá lett volna,
de előrehozták másnapra.
A nejem kérhette,
mert éjfél után már nem ehettem,
és több hülyeséget nem csináltam.
Csak sodródtam.
„Ki vagyok én?”
Hatéves korom óta ez volt minden vágyam,
és 31 évesen befejeztem.
Megbántad a döntésedet?
Nem bántam meg, hogy visszavonultam. Muszáj volt.
De utána nagyon nehéz volt.
Nem tűrtem a kötöttséget, hogy megmondták, mit csináljak. Utáltam.
Utána jöttem rá, hogy milyen fontos is ez.
Ha holnap nem vár rám semmi, akkor akár piálhatok is.
Piálni fogok.
Én csak…
sodródtam az árral, és ez…
rémes volt.
Mint amikor kijössz a boltból a bevásárlószatyrokkal,
és nem találod a kocsidat.
A szatyrok egyre jobban lehúznak,
a vállad feladja, és összecsuklasz.
Nem a te neved van a hétvégi szám címlapján.
Nem te a nevedre figyelnek, amikor kezdődik a krikett.
Gyorsan elfelejtenek.
És szerintem a sportoló férfiakat és nőket
ez a gondolat halálra rémíti.
Aggódott, amikor befejezte a krikettezést, hogy mit fog csinálni?
Egyáltalán nem aggódtam.
Tudtam, hogy mindig elképesztő lesz.
Tudtam, hogy vár rá még valami.
Nagyon gyorsan otthagyta a játékot.
Szerepelt a Men's Health címlapján,
Az év férfija a GQ szerint, vagy micsoda.
Mindenhol ott volt.
Aztán tévés híresség lett belőle.
James, emlékszel az első találkozásotokra?
Élénken emlékszem az első találkozásunkra.
A Sport Reliefben szerepeltem.
A karakterem a Gavin és Staceyből lett az év edzője
az év sportszemélyisége gálán.
Smithy.
A gála előtt odamentem Fredhez,
és azt mondtam: „Jó lenne, ha mérges képet vágnál,
hogy a jelenet valósnak tűnjön.”
Freddie!
Freddie, Freddie Flintoff.
Mi az igazi neved? Andrew?
Nem számít.
Gratulálok az Asheshez, remek voltál!
Örülök, hogy játszottál.
De most feladod?
Abbahagyod a játékot, mert fáj a térded?
Bibis?
Megrottyant a térded? De a karod rendben van?
Olyan mérgesnek tűnt…
hogy emlékszem, arra gondoltam: „Úristen, jó színész lenne belőle!”
Bármire képes volt.
Másnap egy vízibiciklin forgattunk,
és épp egy sportvígjátékra készültem,
a Micsoda csapat! -ra.
Felhívtam a műsor producerét.
Azt mondtam: „Meg kéne szereznünk.
Szerintem remek lesz.”
Három, kettő, egy, rajt!
Szerencsére igent mondott.
Azt hiszem, ez indította el a tévés karrierjét,
és ezen egyáltalán nem lepődtem meg.
De senki sem, aki ismeri.
Az egyikőtök a metroszexuális Lord Fauntleroy,
a másik pedig a szókimondó északi, akinek a 99%-át a golyói teszik ki.
Alig beszéled a nyelvet…
Meg voltam szeppenve.
Hogy ott lesz Freddie Flintoff,
akit gyerekként csodáltam, és most találkozunk.
Tisztában voltam vele, hogy ő egy kisportolt, északi fickó,
én meg ez a viszonylag nőies, kiöltözött srác vagyok a bentlakásos suliból.
„Valószínűleg nem leszek az esete.”
Oké, Fred, milyen márkájú a dezodorod?
- Old Spice. - Old Spice, klasszikus.
Jack, mire tippeltél?
Bisto!
De úgy tűnt, hogy valódi barátság
alakult ki köztetek.
Tagadhatatlanul.
A legtöbben azt gondolják róla…
hogy nagyon erős, nagyon alfa.
De határozottan törékeny.
Nagyon nyíltan és őszintén tud beszélni a küzdelmeiről.
HOGYAN GYŐZTEM LE TITOKBAN A DÉMONAIMAT
Ahogy a bulimiáról is.
FLINTOFF: A SÚLYOMRA TETT MEGJEGYZÉSEK MIATT LETTEM BULIMIÁS
Bulimiás voltam, amikor tévézni kezdtem.
Soha nem beszéltem erről.
De emlékszem, hogy éreztem a nyomást, hogy a tévében szerepelek.
Soha nem láttam másik férfit,
vagy bárkit nyilatkozni,
amíg Fred el nem kezdett beszélt róla.
Emlékszem, azt gondoltam, ez hihetetlenül bátor dolog tőle.
A krikett után Andrew lett belőle,
de ott volt Fred is, és Fred nem élhette ki magát.
Azt az izgalmat kereste, amit a krikettezés közben érzett.
A legtöbb projektjének ez volt a lényege:
„Hogy érezhetném ismét azt, amit krikettezés közben?”
Amennyire csak lehet, megpróbált a végsőkig elmenni.
Négyen valósítottuk meg ezeket az őrült kihívásokat.
Ő mindig belevetette magát bármibe,
én voltam az, aki vonakodva csinálta.
Mondtam neki, hogy csak egy szórakoztató műsort csinálunk,
és megkérdeztem, hogy miért is kockáztatjuk az életünket?
Mire Fred: „Ugyan már, Jack, nem lesz baj.”
Azt hiszem, ezért veszélyes a tévé.
Végül a saját káromon tanultam meg.
Mindig többet akarnak, nem?
Te is a kérdéseiddel.
Mindenki többet akar.
Mindenki azt akarja, amit még senki sem látott,
a nagyobb mutatványt.
Nem bántani akarlak, John.
- Semmi gond. Ezért vagyok itt. - De…
Pontosan, de mindenki mélyebbre akar ásni.
- De igazad van. - Az exkluzív interjú kell,
a nagyobb mutatvány.
Mindenki ezt mondja: „Lehetne egy majdnem baleset,
akkor nő a nézettség.”
Minden a nézőkről szól, mindig, mindig.
Okosabbnak kellett volna lennem,
mert a sportban is megtanultam.
A sok sérülés, az injekciók,
amikor kiküldtek a krikettpályára,
és nem vettek emberszámba.
Ilyen a tévé és a sport.
Azt hiszem, ebben hasonlítanak.
Csak egy árucikk vagy. Nem vesznek emberszámba.
Egyetértek.
Tényleg?
Igen, de közben persze én is többet akartam.
Tudjátok, mit? Ez a buborékunk. Gyertek!
És az egyik dolog,
amiről kérdezni akartam, hogy látta-e a Top Gear-es műsorvezetőtársait,
Chris Harrist és Paddy McGuinnesst.
Beszélünk.
Láttam Christ, és megöleltük egymást.
Elérzékenyült, kicsit én is.
Jó volt látni.
És sajnálom, hogy nem tartottam jobban a kapcsolatot
vele és Paddyvel.
Azt hiszem, Paddy párszor megjegyezte még régebben,
hogy nem beszélek vele.
Ez részben azért van…
Egy kicsit magam miatt, megérted?
Utálom a „felzaklat” kifejezést, de aggódom emiatt.
Meg azért nem folytatódott,
azt hiszem, a velem történtek miatt nem.
A BBC KASZÁLJA A MŰSORT A FREDDIE-S RÉMÁLOM UTÁN
A karrierjük megfeneklett, és úgy érzem…
nem bűnösnek, de sajnálom őket.
És ez olyan…
A történtek enélkül is elég sokszor felidéződnek bennem.
Néha elfelejtem, hogy az előttem ülő ember
még mindig jelentős traumával küzd.
Ki az?
- Rocky és én. - Gyere be!
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Végeztél?
De ez a gyógyulásáról is tanúskodik.
Nem akar többet beszélni a balesetről, már a jövőbe tekint.
Olyannyira, hogy csinált valamit, ami nagyon Fredre vall.
ÖLTÖZŐ FREDDIE FLINTOFF
Egy műsort vállaltam.
A Bullseye karácsonyi különkiadását.
Mert miért ne?
És ez egyszeri alkalom.
Számomra ez
talán jó alkalom lesz arra, hogy rendesen lezárjam a tévézést.
Van ahol kényes?
- Nem igazán. - Nem?
Szóval nem gond, hogy itt levágom?
Nem.
Nem tudom, mi legyen a sebhelyekkel.
- Hogy mondod? - Lesminkeled?
Igen, csak kicsit, mert elég vörös.
Lehet, a stúdióban feltűnőbb lesz a lámpák miatt.
- Csinálhatom? - Igen.
Hogy érzed magad, Fred?
Varázslatos az érintésem.
Jobban. Most, hogy Donald kezelésbe vett.
Nem tudom, ez…
Kicsit furcsa az egész.
Nem gondoltam…
Ez nem szerepelt a terveim között.
Őszintén szólva, előtte sokat aggódtam…
De azt mondtam, vállalom. Eljött a pillanat.
Már itt vagy a stúdióban, zajlanak az előkészületek,
a nagy képernyő téged mutat.
Próbálok visszazökkenni.
De ez a Bullseye. Egy műanyag Bully és egy dartstábla.
Ki nem szarja le?
Hát nem?
Érdekes, hogy kisminkeltek.
Nem rejtegetem a sebeimet.
De így kevésbé feltűnő.
Tudod…
Nem mondom, hogy már elfogadtam,
de inkább ne látszódjon, ne kelljen ezt bámulniuk.
Azok után, amin keresztülment,
örülök, hogy sikerült túllépnie rajta.
Én a folytatásra vagyok kíváncsi.
Hogy a Bullseye után
mindenki tudni fogja, hogy visszatért,
aztán a szórakoztatóipar hirtelen visszatér az ajánlataival.
Hölgyeim és uraim, Mr. Freddie Flintoff!
Szeretném egy év múlva is a krikettpályán látni.
De a kamera előtt való szereplésről
én nem hinném, hogy lemondana.
- Szép ütés. - Gyönyörű!
- Szép ütés. - Ez valami varázslat volt. Kösz, Pab!
- Te jössz, Nige. - Már ideje volt.
Próbáltam jó erőset ütni.
Ez az, Nige!
Amikor elkezdtünk forgatni Freddel több mint egy éve, remete volt,
az elméjét gyötrő képsorok
újra és újra lejátszották neki a balesetet.
Eltalált?
Minket céloztál meg?
Jobbra és messzebbre ütöttem, de te…
A kalapod volt a célpont.
Már nem fél emberek közé menni.
Freddie végre visszatért.
Azt hittem, így akart megszabadulni tőlem,
egy golflabdával.
Sok módja van, John, ne aggódj emiatt!
Nem tudtam, hogy a jövőjét a krikett, a tévé vagy mindkettő jelenti-e majd.
Mindig lesz valami más, főleg egy olyan embernek, mint ő,
aki mindig azt gondolja: „Ez kész, most mi jön?”
Ezért csinált ennyi különböző dolgot,
változatos a története,
mert még soha nem érezte azt,
hogy hátradőlne, és azt mondaná: „Végeztem,
most pihenni fogok.”
- Most golfozik. - Ez az, Nige!
- Szállj be! - Szálljak be?
Van, ami talán sosem lesz olyan, mint volt.
De Andrew ilyen,
egy teljesen új történetet alkotott.
A balesetet övező találgatásoknak akartunk ezzel a dokumentumfilmmel véget vetni.
De ahogy haladt a forgatás,
Fred önfelfedezése lett belőle,
ahogy visszatekintett, miközben próbált továbblépni.
Úgy tűnt, hogy sikerült megtalálnia önmagát.
És a végére: Fred, hogy állsz a felépüléssel?
Azt hiszem, végre kész a fogsorod, ugye?
Már vannak fogaim, pótolták őket,
de azt hiszem, ez ilyen lesz.
Itt tartok, ilyen lettem.
Rendben, hagyom, hogy befejezd.
Be is fogom. Egész jó napom van.
Még jobb lesz, ha elmentek.
Ne aggódj, elmegyünk.
- Szép munka! - Köszönöm szépen!
Én köszönöm.
Kicsit úgy éreztem, úgy beszélnünk róla, mint aki meghalt, de…
Néha.
- Mit üzensz neki? - Emlékszel erre?
Tudod, a síron túlra?
A síron túlra?
Írj vissza!
Az nem megy neki.
Nem megy neki.
A minap beszéltem Steve Harmisonnal,
ő mondta ezt:
„A sérülés után leginkább az adott okot aggodalomra,
hogy bármikor írtál Frednek, ő azonnal visszaírt,
ebből tudtuk, hogy baj van.”
Mostanában már nem válaszol az üzenetekre,
és mind ezt gondoljuk: „Visszakaptuk Fredet.”
A feliratot fordította: Pereczes Erika