Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Hvad vil du tale om, Klara? Hvor vil du begynde?
Det ved jeg ikke.
Hvis du ikke vil begynde, så gør jeg det.
Hvornår forlod du sidst dit hjem? Kan du huske det?
Tja...
Den 12. august.
I dag er det 76 dage herhjemme.
Er der ikke noget, du savner?
Jeg savner virkelig at rejse.
Sidste gang var til stranden med min familie.
Jeg grinede så meget.
Eller med min mor. Den dag, det sneede meget.
Før hun døde.
Men...
Men?
Men...
Men hvad?
Jeg savner ikke, hvor skidt jeg havde det den sidste måned i skolen.
Hvordan de så på mig,
dem, der burde være mine venner.
Eller timerne på hospitalerne,
ventetiden,
de dårlige nyheder.
Jeg ved, jeg går glip af meget ved at blive hjemme.
Men jeg føler mig beskyttet mod mange ting.
Ja.
Jeg forstår. At føle sig tryg er meget vigtigt.
Det føler jeg med min familie.
Hvordan gik terapien? Fortalte du, hvordan din nye medicin går?
- K2. - Hvad?
Som psykiater får du syv, men som irriterende søster, ti.
Så siger vi det.
Skulle du ikke på date med din kæreste?
- Lad være med at drille hende. - Din kæreste?
Selvom min søster og hendes kæreste er lidt nysgerrige.
- Er du nervøs? - Stop!
Sig ikke den slags.
Jeg hader jer begge.
Så der er noget, der gør dig glad.
Ja.
En, jeg lytter til hver aften.
Han har et slags radioprogram.
Hej, allesammen!
Tak, fordi I lytter med og holder mig med selskab.
Dette er Følg Min Stemme,
og jeg hedder Kang, jeres selskab og ven i den næste time.
Dagens emne er noget, I alle har spurgt om mange gange: Kærlighed.
Har du været forelsket?
Knuste de dit hjerte?
I så fald, bare rolig.
Tiden heler alt, og du vil møde en, der vil gøre dig meget lykkelig.
Som jeg altid siger...
"Lær af det dårlige, og start et nyt kapitel..."
...for at komme videre.
Jeg tænker meget på at skrive til ham, men...
Jeg ved ikke.
Han får nok mange beskeder og ville ikke læse min.
Det ved du ikke.
Måske svarer han.
Tror du det?
Selvfølgelig.
Alicia spørger: "Er du koreaner?"
Ja, jeg blev født i Seoul,
men jeg har boet i Spanien de sidste fem år.
"Hvornår vil du vise dit ansigt?"
I ved allerede, at jeg bliver flov.
En dag vil jeg vove at afsløre min identitet.
I dag spurgte jeg jer om jeres lykkeligste øjeblikke,
og jeg fik en besked, der virkelig rørte mig.
Det er et foto af et maleri af et snedækket landskab.
Jeg kender det sted, fordi jeg var der med en, der var meget speciel for mig.
Tak, K. Jeg håber, du kan blive ved med at nyde det sted,
selvom du savner en vigtig person.
Det gør jeg.
Jeg ved ikke, om jeg kan tage tilbage.
Det er derfor, vi er her, ikke?
For at tage små skridt hver dag,
og det første...
...er at prøve... Sig det.
At gå ud i verden.
1. GÅ UD I VERDEN
Hej
Hvordan går det?
Hvem er det?
Kang fra Følg min stemme?
Ja da, ha ha
Hvor mange Kang kender du?
Undskyld forstyrrelsen Jeg elsker maleriet
Det var signeret med et K Har du malet det?
Ja
Det er så fedt!
Men hvordan ved jeg, det er dig?
Så test mig da.
Okay.
I aftenens program skal du sige et kodeord.
Du skal sige "ost".
Jeg savner mad.
Mine venner og familie mere.
Jeg håber, at jeg kan flytte tilbage dertil en dag.
Det var det for i dag,
men før Følg min stemme slutter, vil jeg fortælle noget om mig selv.
Jeg elsker ost.
Vi ses i morgen.
Jeg runder af med en meget speciel sang
til en meget speciel person.
Hvem du end er, glæder jeg mig til at løse dit mysterium, K.
Kang.
Tror du på mig nu, eller skal jeg gøre noget andet?
Ja. Indtil videre.
Men...
Vi ser, om jeg har brug for andet.
- Vi når det ikke, skat. - Jeg kommer nu.
- Går I allerede? - Ja.
Hvis din søster skynder sig,
før den her hotdog fryser til is.
Sødt. Du er så flot.
Kom så.
Hvornår er I tilbage?
Halv to.
- Tidligt, ikke? - To?
- Halv to, ja. - Halv to.
Du kan tage med som sennep.
Til halloweenfest med 30-årige?
Hvad med... Nej.
Wow.
Fint.
Jeg spørger bare. Måske vil du ikke være alene.
Jeg har det fint.
- Sikker? - Ja.
- Okay, fint. - Okay.
- Dit tab, okay? - Det er mit tab.
- Sikker? - Lad hende være.
Ring, hvis der er noget.
- Ring, så er vi her. - Ja, ja.
- Farvel. - Farvel, K.
- Elsker dig. - Farvel. Hyg jer.
- Kom. - Jeg kan ikke komme forbi dig.
- Okay, jeg går. - Okay.
JEG FÅR DET IKKE BEDRE
JEG FORLADER ALDRIG HUSET
JEG ER ALENE
JEG KAN IKKE FÅ VEJRET DET ER ET PANIKANFALD
- Hallo? - Hallo?
JEG DØR. HVAD HAR JEG GJORT?
DET ER KANG HAN OPDAGER, JEG ER SYG
-Rolig, rolig. - Undskyld, jeg ville ringe til min søster.
Hvad er der? Er du okay?
Nej. Jeg kan ikke få vejret.
Hvor er du?
Rolig...
JEG KAN IKKE FÅ VEJRET JEG ER IKKE OKAY
KANG, HJÆLP MIG
Jeg er her. Hos dig.
Vi skal tænke på noget andet.
Vi skal tænke på noget rart.
Jeg tror, det bliver snevejr i næste uge.
Har du nogensinde set sneen falde?
Som om den danser.
Hver gang et snefnug falder, så træk vejret.
Har du det bedre?
Undskyld, jeg er nødt til at lægge på.
K.
Vil du have noget mad?
Nej.
Jeg vil bare sove.
Du har ligget i sengen i dagevis.
Skal vi...
Skal vi sætte Kang på? Det begynder snart.
- Nej? - Nej.
K. Hør.
Selvom det her skete, sværger jeg, det nok skal gå.
Det hele skal nok gå.
Det lover jeg dig.
- Er du sikker? - Kigger du eller ej?
Se, hvor langt din søster kom.
Jeg er okay!
En! To!
- Tre! - Ja!
Mor!
Vi skal gøre tingene nu. Vi ved ikke, hvor vi er i morgen.
Og hvem ved, hvornår det vil sne sådan igen?
Wow!
Jeg elskede det!
- Igen? - Igen!
Det er forfærdeligt. Det er min skyld.
- Det er min skyld. - Nej, det er ikke.
- Jeg skulle ikke være gået. - Det kunne ske når som helst.
- Det er min skyld. - På ingen måde.
- Det er okay. - Jeg skulle ikke være gået.
Det er min skyld, Andy.
K2.
Det er ikke din skyld.
Jeg vil gerne prøve.
Jeg vil i skole igen.
Jeg vil prøve at få et liv igen. Ligesom før.
Virkelig?
Kom så, K. Du kan godt.
Ja.
De gik med mig et par gader, og...
...så gik jeg resten af vejen alene.
Det er godt, ikke?
Jeg er så glad. Det er fremragende.
Jeg har et kort på mit værelse.
Jeg vil farvelægge der, hvor jeg klarer at gå hen.
Det lyder godt.
Det kort er snart for småt, vent og se.
Så. Der er det.
Godt! Du har gjort det.
Jeg vidste, du kunne.
Er du nervøs for i morgen?
Lidt. Ja.
- Meget. - Det er normalt.
Alle bliver nervøse over nye steder.
Ja...
Klara.
Det er bare, fordi jeg har haft de dårlige dage.
Jeg er bange for, at det vil ske igen.
Uanset hvad... Så ved du, hvor jeg er.
- Ikke? - Jo. Kør bare.
Sæt jeg ikke kan gå til time i morgen?
Så har du chancen i overmorgen.
Og hvis ikke, så næste dag. Eller den næste.
Og sådan opbygger du din hverdag bid for bid.
2. OPBYG DIN HVERDAG
Hætte.
Hætte. Dig den nye. Jeg taler til dig.
Skal du ikke præsentere dig?
Så kalder jeg dig "Hætte."
Og så er du også stum.
Jeg hedder Klara. Med K.
Hætte med K. Diego. Rart at møde dig.
Okay.
Fængslende samtale, ikke?
Husk at købe fodboldholdets lodsedler.
- Vi har brug for nye uniformer. - Skynd dig.
Hvis vi fortsætter sådan, ender vi med at spille nøgne.
Løb.
Kang.
Hej.
Hvem var det i højtaleren?
Ham den irriterende Kang.
Godmorgen. Slå op på afsnit tre, hvor vi stoppede i går.
- Hvor er han? - Hvordan går eksamenen?
Jeg skal læse, så snart jeg kommer hjem.
Giv mig dine noter. Vil du ikke nok?
Hvad mener du?
- Jeg skal læse. - Hvad med i aften?
I aften... vil jeg læse.
- Jeg er lidt forvirret. - Hvorfor?
Hende, jeg talte med, har ikke skrevet i dagevis.
- Nå, hvor mange? - Seks.
Kun seks dage. Det er ikke noget særligt.
Faktisk... ni.
Hvad? Hørte jeg det rigtigt?
Glem hende, budskabet er klart og tydeligt.
Diego, hold kæft. Du er så nedtur.
Jeg siger det bare, så staklen slapper lidt af.
Tak, Diego, men du blev ikke spurgt.
Velbekomme, Kang.
Fri!
Hej, Min Seo!
Bror!
Bliv nu ikke distraheret.
Det er forkert.
Far, vi begik en fejl!
Lad mig se.
Altså...
Din bror må hellere hjælpe dig.
Ja, det må jeg hellere. Det er heller ikke lige dig.
Hvornår holder I op med at skændes?
Vi skændtes ikke.
Det er altid det samme.
Tænk ikke på det. Lad os blive ved med at tegne...
Hej, folkens!
Dette er Følg min stemme,
og jeg er Kang, jeres selskab og ven i den næste time.
Jeg har været trist de sidste par dage.
Jeg vil spille en sang, der altid får mig til at glemme mine problemer
og giver mig lyst til at gå ud igen.
Jeg håber, I gør det samme.
- Hej. - Hej, Yana.
Danser du ikke?
Hold nu op med at være kedelig.
Er alt okay?
Alt er... bedre.
En tur på dansegulvet?
Ja, fint.
Kang. Undskyld, at jeg forsvandt.
Jeg har bare haft et par underlige dage.
Men jeg ville gerne sige tak.
Det hjælper at lytte til din stemme.
Er "K" for Kandy,
- for Katerina, for Kasilda? - Rør dig ikke.
For... Klara
I er så irriterende.
Hvordan kan jeg male dit portræt uden et ansigt?
Jeg bruger den, så ingen genkender mig, når jeg synger på en bar i byen.
Det er snyd. Det tæller ikke, hvis jeg ikke kan se dig.
Grin ikke. Nu kender du min hemmelighed.
Rolig, jeg siger det ikke til nogen...
Batkang.
NY TALENTKONKURRENCE
Du vil synes, jeg er lidt intens,
men du har inspireret mig, og jeg skriver en ny sang.
Jeg ved ikke, om den er god, men det er lige meget.
Der er en konkurrence, og jeg vil deltage.
Lad os se, om jeg kan lave noget fedt.
Gør det, Kang.
Måske går jeg lidt for hurtigt frem.
Jeg vil gerne møde dig, og jeg tænkte, vi kunne hænge ud denne uge.
Hvilken som helst dag.
Helt sikkert, men i denne uge...
...ved jeg ikke, om jeg kan, fordi jeg er væk.
Den nye pige er vist lun på Kang.
Ikke? Kan du lide Kang?
Typisk. Han klæder dig.
Nej, jeg kan ikke lide ham. Nej.
Sig det nu bare. Vi er dine bedste venner, ikke?
- Har jeg ret eller hvad, Ellie? - Hvis du siger det.
Jeg hedder Perla. Dig?
Klara.
Rart at møde dig.
Rolig, venner. Kom nu.
Pas på glasskårene.
Kom, denne vej.
Kom så, hurtigt.
Kom så, ud, hurtigt.
Hvad så, Hætte?
- Hvad så selv, Diego? - Ikke noget, Perla.
Jeg bliver her ikke.
Jeg går en tur på skolen. Vil I med?
Hvad siger du, Ellie?
- Jeg... - Jeg må hellere blive her.
Vi bliver her.
Okay. Hvis I ombestemmer jer, ved I, hvad I skal.
Bare råb mit navn, ikke?
Hvad er der med ham?
- Skal du møde Klara eller ej? - Hun sagde, hun var væk.
- Hvad med dig? - Mig?
- Hør... - Du gjorde dit bedste.
Jeg må vise mig lidt.
Nej, sig ikke mit navn.
Hvad laver du? Stop!
- Hvad er der galt med dig? - Ikke noget.
- Sæt dig ved siden af Yana. - Nej.
Hvorfor ikke?
Fordi.
Du er en idiot.
Har du ikke lyst til at gå ud i sneen med hende
og dele kropsvarme?
Kang?
Hvordan var din dag?
Hallo?
Hørte du det?
Hørte hvad?
Jeg sendte en sms, og der kom en lyd derovre.
- Til Yana? Nej, Yana er derovre. - Til Klara.
Stop! Klara er ligeglad med dig!
Se.
Du har ret.
Ring til hende.
Din telefon ringer.
No.
Klara, hvad er der galt?
Ikke noget.
Klara?
Hun er virkelig underlig. Jeg kan godt lide hende.
Jeg fatter ikke, at jeg fandt dig.
Klara?
Kan jeg hjælpe dig?
Gå væk.
Jeg har ikke noget imod at vente.
Kang, bare lad mig være! Gå!
Vær nu rar.
Okay.
Hvordan var din dag? Jeg sidder fast på grund af sneen
Hvor kan vi se hinanden alene?
- Hej, Kang. - Hej, Klara.
Kakaomælk.
Slik.
En bolle.
Den her. Kakaoen.
Jeg så dig anderledes for mig.
Hvordan?
Ikke med det skræmte ansigt?
Nej, sådan her.
Dit smil...
Det er virkelig smukt.
Det gjorde jeg også.
Hvordan?
Ikke så...
...sund.
Og den dreng, du har fortalt mig om?
Han hedder Kang, ikke?
Hvordan går det så?
Det ved jeg ikke.
Hvad?
Det må du vide.
Han sagde, han ville mødes.
Og jeg vil gerne møde ham, men... Jeg ved ikke.
Men jeg er også bange.
Men når jeg tænker over alt det, jeg er bange for,
skræmte det mig mindre bagefter.
Bare tænk på alle de gange, du har været modig.
- Det er altid gået godt. - Det er ikke kun at se ham.
Jeg vil gerne være ærlig.
Måske flipper han ud, når han opdager ting
eller tager afstand eller...
Kan du lide det?
Ja.
Se.
Det har jeg lavet.
- Det? - Nej, til venstre.
- Det? - Det der.
Det er det grimmeste, ikke?
Teknisk set
har jeg skrevet en sang til dig, så kan du også male mit portræt.
Okay.
Hvordan ville du posere? Lad mig se.
Sådan der?
Ja.
Du skal blive siddende sådan længe.
- Sådan? - Ja.
Jeg har det fint sådan her.
Godt.
Lad os se.
Nej...
Jeg har ikke malet længe, Kang. Jeg kan ikke.
Rolig, det er ikke vigtigt.
Og jeg fortalte ikke sandheden før.
Det har jeg slet ikke gjort.
Jeg kunne ikke gå til time, fordi... jeg var derhjemme.
Fordi jeg har haft det hårdt de sidste måneder.
Jeg var...
...syg, men nu har jeg det bedre.
Det glæder mig.
Kom lige.
Jeg ved ikke. Jeg prøver, og går det, så går det.
Og hvis ikke, så ved jeg det, og så skal jeg ikke bekymre mig.
Tag det roligt.
Det haster ikke.
Men det er sådan, man ved det.
Ved at være sammen med folk og se, om man har det godt med dem,
og om de har det godt med en.
Det er det vel.
De er vanedannende, ikke?
Jo, lidt.
3. VOV AT FØLE
Hætte!
Hvad sagde han?
Ikke noget. Det var til mig.
Hvad laver du, Diego?
Sætter lidt spænding i mit liv, Kang.
Prøv det engang. Se.
- Han døde. - Er du okay?
Imponerende.
At han er i live.
Hvad?
Hvad laver I her? Eftersidning til alle.
Kang, dine forældre er her.
Jeg går med, så jeg kan se dig få en skideballe.
Erick, det er Klara.
Hej. Rart at møde dig.
I lige måde.
Kom, lad os gå.
Vi ses, Klara.
Vi ses, Kang.
Tænk ikke på mig.
Farvel, Diego.
Så er det kun os to tilbage.
Ja.
Skæbnen vil have, at vi bliver venner.
Hvorfor kalder du mig Hætte?
Jeg er original.
Ja, meget originalt.
Jeps.
- Ved du hvad? - Hvad?
Jeg har kendt dit navn længe.
Hvordan?
Jeg så dig engang på hospitalet.
På kemoterapiafdelingen, når jeg hentede min far.
Ja, jeg er Daríos søn.
Han holdt aldrig op med at tale om dig.
Du fik ham altid til at grine.
Og han elskede, når du åd alt hans gele.
Det anede jeg ikke.
Det ved jeg.
Men vi må være venner alligevel.
Det vil være en ære.
Vent.
- Er du Lille kænguru? - Nej.
- Jeg huskede lige,
- at din far kaldte dig det. - Nej.
- Det kalder jeg dig fra nu af. - Nej.
- Hætte! - Lille kænguru.
K, du fik en eftersidning.
- Jeg forstår ikke. - Nej.
- Hvad skete der? - Det var sejt.
Jeg troede aldrig, jeg ville sige det, men jeg savner skolen lidt.
- Nej. - Det er rigtigt.
- Du plejede at gå med noget bestemt tøj... - Ja!
- De billeder, vi så... - Jeg havde min egen stil...
- Nej. - Du så forfærdelig ud, Andy.
Skift ikke emne.
Hvad skal jeg gøre med dig, K? Kig på mig. Hvad skal jeg gøre?
- Skal jeg straffe dig? - Hvad end du vil...
Hvad? Nej.
Hør,
- du kan give mig stuearrest i en uge. - Ja.
En uge mere eller mindre, det kan være det samme.
Hun har faktisk ret. Ikke?
Jeg ved bare ikke, hvad jeg skal gøre med jer to.
Jeg savnede dig. Bliv altid hos mig. Forlad mig ikke.
Hold om mig. Jeg elsker dig. Tae-ho.
Hej, Klara.
Hej.
Hvordan går det?
Godt. Jeg så bare en... Ja...
Hej.
Hvad?
Skal vi mødes i morgen kl. 11.00?
Jeg ved ikke, om jeg har lyst.
Det er bare fis.
Ja, det lyder godt.
Tager du chokolade med?
Vi ses i morgen.
Okay.
Farvel.
Hvor er du?
Jeg kan ikke se dig.
Følg min stemme.
Nærmer jeg mig?
Det tror jeg.
Jeg fandt dig.
Min chokolade.
Den glemte jeg.
Jamen så går jeg. Farvel.
Nej, vent.
Jeg elsker det.
Det var underligt ikke at høre dig i går.
Det var umuligt på grund af sneen.
Hvorfor synger du aldrig?
Det er jeg for flov til.
Hvis du skal deltage i konkurrencen...
...skal du synge foran mange.
Mind mig ikke om det.
Tager du med, hvis de vælger mig?
Men det er i Madrid.
Ja, hvis du vil have det...
- Jeg kan ikke tro det. - Jeg ødelagde det.
Jeg går den vej.
- Okay... - Farvel.
- Okay, vi ses. - Jeg går.
Klara?
Hej.
Kan vi lige snakke?
Senere? Jeg er sent på den.
Bare et øjeblik.
Okay.
Hør,
jeg ville spørge dig om noget, for jeg er lidt bekymret.
Okay, om hvad?
- Er det dig? - Lad mig være.
Hvor har du den fra?
Hvor fandt du den?
Jeg kender Kang godt, og...
Og jeg støttede ham i virkelig svære tider i hans liv.
Og jeg ved, hvad der er godt for ham.
Og en som dig er ikke...
Jeg tror ikke, du er god for ham.
Vent... Jeg forstår ikke.
Jeg er bekymret for ham, okay?
Hvad?
Han skal ikke være sammen med en med de problemer.
Er I sammen? Det vidste jeg ikke.
Det er lige meget, om vi er det.
Han vil aldrig lægge mærke til dig.
Jeg har venner på din gamle skole, der fortalte mig en masse.
Jeg vil ikke sende alle videoen,
så de kan se, hvem du er, men...
Har du set dig selv?
Heldigvis tog vi de prøver efter din mors sygdom.
Der er altid en genetisk risiko.
Og i dit tilfælde
bekræfter analysen tilstedeværelsen af kræftceller.
Vi må handle så hurtigt som muligt.
Jeg venter på dig i bilen Det er hundekoldt
Den er orange Lidt gammel
Undskyld
Undskyld, jeg måtte gå En anden gang
Er alt okay?
Klara!
Klara! Hej!
- Hej. - Jeg kaldte på dig.
Undskyld.
- Wow! - Hvad?
Sikket ansigt!
- Tak. - Nej.
- Lige, hvad jeg manglede. - Nej, men...
- Det mente jeg ikke. - Klart.
Lad være, Diego.
Okay.
Vil du være i fred?
No.
Du vil tale om det, ikke?
Absolut ikke.
Nå...
Jeg har en idé.
Hvad?
- Kom. - Jeg kommer.
Der er ingen bedre at nyde det her med.
Det er det første søde, du har sagt til mig.
Tak, Hætte.
Jeg talte ikke om dig, men om din far.
Men du er
ti procent af grunden til, at jeg er her.
Hvad? Kun ti? Det må være langt mere.
- Hey. - Hvad?
- Hvad mener du? - Nej...
Hvis du brokker dig, er der snart kun ni.
Her er forfærdeligt. Og alt det, der er sket.
Men det er rart at være her med dig.
Det synes jeg også.
Hvor skal du hen?
Nu kommer du med mig.
Okay.
Far, larmer jeg for meget?
Nej, slet ikke. Det er en god sang.
Jeg tror, du vinder.
Kang, jeg er her.
Hvis der er noget, du vil tale om, er jeg her.
Tak.
Nu forstår jeg det med K.
Det føles, som om det er længe siden, mor.
Det er min ven. Han hedder Diego.
Er vi så venner nu?
Jeg har ikke kunnet komme før.
Tilgiv mig...
...for at lade dig være alene så længe.
Jeg gjorde det ikke så klart forleden, da jeg talte om kærlighed.
Jeg sagde ikke, hvad jeg tænkte eller følte.
Jeg tror, at kærlighed altid ender med smerte.
Jeg er bange for at forelske mig,
hvis det nu ikke fungerer, og jeg ender med at miste personen.
Det er det, sangen handler om.
Derfor er det nogle gange bedre ikke at kæmpe for kærlighed,
der ikke kan blive til noget og bare acceptere det som et venskab.
Tak.
- Se. - Hvad?
Kang, ikke gemme dig. Du er virkelig flot. Kom nu.
Kang!
Her.
Kang!
Vågn op!
Vi tager til festen bagefter, ikke?
- Nej. - Hvad?
- Kom nu... - Nej, jeg kom kun for det her.
Fint, hvis I skal med, vil jeg tænke over det.
Jeg kommer altid, uden undtagelse.
- Dem alle... - Jeg kommer til...
...dem, jeg er inviteret til.
Og dem, du ikke er.
Også dem.
Kang, skyd!
- Kom nu! - For fanden!
Wow, flot mål.
Kang!
- Kom nu! - Bravo!
Hvad laver du?
Tager du os med til festen?
Nej, ikke dig.
Mig, Perla, Ellie
og Klara.
Jeg vil ikke med.
Lad os nu bare gøre det.
Du tager os med,
så siger jeg ikke til Klara, at du gloede på hende.
Med det her ansigtsudtryk.
- Fint. - Ja?
- Ja. - Ja?
Jeg sagde jo ja.
Okay.
Piger, hop ind. Kang kører os.
God kamp, i øvrigt.
- Nej, dig foran. Du bliver køresyg. - Fest! Hallo!
Hvad snakker du om?
Fest.
- Hej, Kang. - Starter du den?
- Hej, K. - Fed kamp, ikke?
Jo.
Sikken skrotbunke.
Lad ham nu være. I det mindste kører han os.
Og jeg kan slet ikke gå.
Hvad så, frækkert? Hvordan går det?
- Er alt okay? - Godt.
Hejsa.
Hej.
Du kom faktisk.
De overtalte mig.
- Fedt. - Kom ind, kom ind.
Det var dem, der overtalte dig.
Ja.
Kom, så får vi noget at drikke.
Du spillede så godt i dag.
- Tak. - Du scorede et fremragende mål.
Hvad så?
Hvem er det?
Ingen. Jeg kommer tilbage.
Klara, de har valgt mig.
- Din sang? - Ja.
Tillykke, Kang. Det er jeg glad for at høre.
- Kan vi snakke et andet sted? - Ja.
Jeg har været lidt mærkelig de sidste dage.
Det har du også.
Det ved jeg godt.
Men jeg er altid lidt mærkelig, ikke?
- Det er sandt. - Hov!
Nej, seriøst. Undskyld.
Jeg vil ikke ødelægge vores venskab.
Det vil jeg heller ikke.
Hvorfor sendte du mig det maleri?
Fordi du bad om det.
Det var et sted, jeg kom med min mor.
Jeg er med på det.
Hvad?
Igloen nederst til venstre.
- Ja. - Den har jeg lavet.
Sammen med min bror Jung.
Hvad?
Vent. Har du en bror?
- Ja. - Ældre?
Hvor gammel er han?
Han ville have været 21 nu,
men han nåede ikke at fylde 19.
Den dag kollapsede igloen oven på mig,
og Jung kom for at hjælpe.
Det gjorde han altid.
Et år senere var han ude for en ulykke
og kunne ikke spille fodbold mere.
Det var hans drøm.
Jeg burde have reddet ham, ligesom han reddede mig.
Jung?
- Jung... begik selvmord. - Jung!
Da det hele var forbi, bebrejdede jeg hele verden,
men jeg bebrejdede mest mig selv.
Det er din skyld, min bror er død! Du skulle have set ham.
Jeg var så trist, så fortabt,
at jeg havde brug for psykologhjælp for at leve videre.
Takket være hende lærte jeg at kontrollere mine panikanfald.
Alt, hvad jeg havde mistet, fik jeg tilbage.
Jeg begyndte at gå i skole igen,
og nu ser jeg ikke på fortiden hver dag.
Klara.
Jeg har ledt efter dig.
Kom, lad os nu snakke.
Jeg har sagt det.
Hold dig væk fra Kang.
Nu må jeg fortælle alle, at du er skør.
Så ser vi, hvem der vil nærme sig dig.
Jeg fejler ikke noget.
- Synes du ikke? - Nej.
Tager du ikke piller?
Blev du ikke indendørs i månedsvis?
Jo.
Okay. Så er det dét, jeg fortæller alle.
Jeg er ligeglad.
- Jeg har intet at skjule. - Nå?
Se, hvad jeg har sendt, allesammen.
- Den nye pige... - Hvad er det?
...hun forlod sin gamle skole, fordi hun er syg i hovedet.
Sluk.
Nu vil alle se dig græde, for det er det, du fortjener.
Lad hende være.
Hvorfor blander du dig nu?
Så du ikke gør det, du plejer.
Det, du gjorde mod mig.
Den her pige. Hvad snakker du om?
Jeg fortæller det.
Hvad?
Hvad du gjorde mod mig.
Hvad du gjorde forleden.
Og... hvem vil tro på dig?
- Jeg sladrer. - Det gør jeg også.
Det gør jeg også.
- Vent... - Jeg fortæller også, hvad du gjorde.
Mener I det?
- Efter alt, jeg har gjort for dig? - Forsvind, Yana.
Skrid.
- Tak, venner. - Tak.
Mit første kys. Kang.
Hvordan har du haft det?
Tja...
Jeg tror ikke, jeg har haft det sådan her i lang tid.
Jeg er...
...glad...
...og jeg vil føle den lykke...
fordi jeg ved, den ikke varer evigt.
Ja, du har ret. For evigt er længe.
Jeg er ligesom landskabet,
der var smukt, når det var dækket af sne.
Men ikke længere.
Nu er sneen grå, og... snart vil det hele smelte væk.
Hvordan tror du, dit landskab vil se ud,
når sneen smelter, og det gode vejr kommer?
- Kom nu. - Jeg ved det ikke.
Forhåbentlig...
...som ét af dem jeg så, da jeg kunne rejse.
- Fuld af farver og nye ting. - "Forhåbentlig"?
Hvad mener du med "forhåbentlig"?
Det sker, ikke?
Uanset hvad må jeg lære at elske det.
4. LÆR AT ELSKE DIG SELV
- Hej. - Hej.
Hvor er du flot!
Krøllerne er flotte.
Tak.
Hvor skal du hen?
- Hvad? - Jeg skal i biografen.
Med hvem?
En ven.
- Skal du ikke spørge mig om noget? - Nej.
- Wow.
- Er du okay? - Ja. Okay. Fint.
Hyg dig, K.
- Tak. - Okay?
- Farvel. - Farvel.
Det er her. Værsgo.
Undskyld.
BARE ROLIG...
TÆNK PÅ NOGET RART
Mor, din er meget bedre.
Din bliver endnu bedre, når du er på min alder.
Hvad med en svømmetur?
- Hvad siger du? - Nej, det er iskoldt.
Det ville da være en skam at gå på stranden uden at svømme.
Er du sikker?
- Kom nu. - Mor, vandet er iskoldt.
- Fryser du ikke? - Tænk ikke på det!
Kom nu!
Vores tøj!
Kom nu!
Det er så koldt!
Hvem var det? Mor! Klara!
Nej, det er så koldt!
Fedt! Og vi gjorde det næsten ikke.
Hej.
Hvad?
Du er virkelig smuk.
Hej.
Hvad?
Det er du også.
Velkommen.
Kom ind.
Det her er surrealistisk.
Hvad er der galt?
Altså...
Du skal bare have din maske på, "Batkang."
Ja.
Vil du spille en sang?
Ja.
Jeg vil fortælle noget.
Selvfølgelig.
Øh...
Før vi mødtes...
...drømte jeg om dig.
Okay. Hør.
Jeg lukkede øjnene,
og du gik hen til mig bagfra
og krammede mig.
- Og så... - Sådan her?
Nærmere sådan.
Ja.
Og så vendte jeg mig om...
...og nærmede mig dig.
Og hvad skete der så?
Luk øjnene.
Luk dem, men rigtigt, ikke?
Virkelig.
Okay.
Nu må du gerne åbne dem.
Jeg går.
Av.
Klara,
skal vi købe billetterne til Madrid?
Fint. Ja.
Farvel, Kang.
Jeg kunne bare ikke sove.
Jeg ville bare sige, at...
Kang, jeg kan ikke tage til Madrid.
Jeg ved bare ikke, om jeg er klar.
Sæt jeg ødelægger din tur, og... Det er vigtigt for dig.
Klara.
Ved du, hvad det er?
Du har kæmpet hårdt for at få det bedre.
Men jeg er ikke helt i mål.
Jeg har brug for lidt mere tid, Kang.
Jeg skal være okay først.
Men du skal vide,
at det ikke ændrer mine følelser for dig.
Og jeg ved, kærlighed ikke overvinder alt.
Men den giver mig styrke og holder mig i gang.
Det er meget, Kang.
Jeg håber, du forstår det.
Hvornår rejser Perla?
Perla rejser i morgen.
- I morgen. - Ja.
Vil du savne hende?
- Ja. - Næh.
- Ja. - Lidt.
Lidt, men vi ses snart. Efter jul.
Ja.
Savner du Kang?
Betyder Kang din hemmelige patient?
- K. - Hvad?
Jeg kunne ikke sige det.
Nej. Men du plejede
at høre hans program, og nu gør du det aldrig.
Ja.
Og?
- "Og"? Hold nu kæft. - Jeg holder kæft.
- Jeg spørger ikke mere. - Okay.
Hej, allesammen.
Dette er Følg min stemme,
og jeg er Kang, jeres selskab og ven i den næste time.
Jeg har aldrig fortalt, at jeg startede programmet her i en svær tid i mit liv.
Det var en del af min terapi.
At tale med jer gjorde mig mindre ensom.
Men jeg gemte mig stadig.
Det ændrede sig, den dag du kom ind i mit liv, Klara.
Du skal vide, at jeg forstår dig,
og jeg vil tænke på dig på scenen i morgen.
JEG VIL HAVE EN LYKKELIG SLUTNING
- Det er så fedt! - Ven!
- Nej! De holder allerede i hånd. - Hvad?
Hvor er det sødt!
Skal jeg være omringet af par nu?
Ikke hvis Klaras plan ikke fungerer.
- Se, hvor sjovt det er. - Jeg laver sjov.
Skal vi ikke gå?
Venner, jeg ved ikke...
- Kom nu! - Nej, kom nu!
Hej.
Gider du slappe af?
Vi når det ikke.
Jo, vi gør. Så snart den stopper, løber vi, okay?
Vi når det. Slap af. Ellie, en vits.
Hvad sagde skoen?
Det aner jeg ikke.
Er det dit spor, eller har jeg jokket i det?
Kom nu.
Er det ikke fedt?
Der er du jo. Bare rolig.
Tyve mennesker? Det er ikke noget særligt.
Måske mindre, okay?
Kom nu!
Den vej.
Kom nu!
Kom så!
Godaften.
Jeg hedder Kang,
og i aften er første gang, jeg optræder med den her sang.
Den hedder "K."
Jeg forestillede mig dig anderledes
Men jeg kan bedre lide dig sådan her.
Med striber i håret
Og øjne med havets farve
Undskyld mig.
Undskyld.
Somrene ender
Vi bliver ældre.
Du møder en fyr.
Han vil skrive bedre sange til dig
Og en dag vil jeg
Blive et smukt minde
Og alt, der vil være tilbage Af denne kærlighed.
Er en hvisken i dit øre.
Hvis dit hjerte hamrer...
Og du ser mærkelig ud i spejlet.
Selv hvis du ikke kan se noget Så følg min stemme
Der er intet mørke
Der ikke kan oplyses
Der er intet mørke
Der ikke kan oplyses
Før tænkte jeg meget på alt det, jeg gik glip af.
Men det, jeg savnede mest, var mig selv.
Og nu, hvor jeg har tilbragt 76 dage på mit værelse,
er alt anderledes.
Takket være den bedste familie i verden, der mindede mig om, hvem jeg er.
I opmuntrede mig til at gå i terapi, og...
...og takket være det kan jeg se...
...hvilket landskab jeg er og kan være.
Og takket være dem, der kom ind i mit liv,
da jeg ikke tillod nogen at være en del af det.
Og for din stemme.
For altid at inspirere mig
og hjælpe mig med at finde styrken til at være mig selv igen.
De her malerier viser, hvordan mit liv er fyldt med farver.
Hvordan jeg fandt min egen stemme
og valgte at følge den.
5. FØLG DIN STEMME
5. FØLG MIN STEMME
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen