Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Vad vill du prata om, Klara? Var vill du börja?
Jag vet inte.
Om du inte tänker börja, så gör jag det.
När lämnade du ditt hem senast? Minns du det?
Hm...
Den 12 augusti.
Idag blir det 76 dagar hemma.
Är det inget du saknar?
Jag saknar verkligen att resa.
Sist jag gjorde det, var jag på stranden med familjen.
Jag skrattade mycket.
Eller med mamma. Dagen när det snöade mycket.
Innan hon dog.
Men...
Men?
Men...
Men vad?
Jag saknar inte hur dåligt jag mådde under sista månaden i skolan.
Hur de tittade på mig,
de jag trodde var mina vänner.
Eller timmarna på sjukhusen,
väntan.
De dåliga nyheterna?
Jag vet att jag missar mycket när jag stannar hemma.
Men jag känner mig också skyddad från mycket annat.
Okej.
Jag förstår. Att känna sig trygg är väldigt viktigt.
Det är så jag känner med familjen.
Hur var terapin? Berättade du hur det går med den nya medicinen?
- K2. - Vad?
Som psykiater får du en sjua. Som jobbig syrra, en tia.
Okej, strunt samma.
Är det inte dags för din dejt med din älskling?
- Låt henne vara. Retas inte. - Med din älskling?
Även om min syster och hennes pojkvän är lite nyfikna.
- Är du nervös? - Sluta!
Säg inte sånt till henne.
Jag hatar er.
Så det finns nåt som gör dig lite uppspelt?
Ja, det finns det.
Nån jag lyssnar på varje kväll.
Han har ett slags radioprogram.
Hej, allesamman.
Tack för att du lyssnar och för att du är här med mig.
Det här är Följ min röst,
och jag är Kang, din följeslagare och din vän i en timme.
Dagens ämne är nåt ni alla har frågat mig om många gånger, kärlek.
Har du nånsin varit kär?
Fick du ditt hjärta krossat?
Om så är fallet, oroa dig inte.
Tiden läker alla sår, och du kommer att träffa nån som gör dig lycklig.
Som jag brukar säga...
"Vi måste lära oss av det dåliga, och vända blad...
...för att gå vidare."
Jag tänker mycket på att skriva till honom, men...
Jag vet inte.
Han får säkert massor av sms och läser nog inte ens mitt.
Det vet du inte.
Han kanske svarar.
Tror du det?
Självklart.
Alicia frågar: "Är du korean?"
Ja, jag föddes i Seoul,
men jag har bott i Spanien de senaste fem åren.
"När ska du visa ditt ansikte?"
Du vet ju att jag skäms för det.
En dag kommer jag att våga avslöja min identitet.
Idag frågade jag er om era lyckligaste stunder,
och jag fick ett meddelande som verkligen berörde mig.
Det är ett foto av en målning, ett snöigt landskap.
Jag känner igen stället för jag åkte dit med nån som är speciell för mig.
Tack, K. Jag hoppas att du kan fortsätta njuta av det stället,
även om du saknar en viktig person vid din sida.
Det gör jag.
Jag kanske inte kan åka tillbaka dit.
Det är ju därför vi är här.
För att fortsätta ta små steg varje dag,
och det första...
...är att försöka. Säg det du.
Att gå ut i världen.
1. GÅ UT I VÄRLDEN
Hej
Hur mår du?
Vem är det här?
Kang
Kang? Från Följ min röst?
Självklart haha
Hur många Kang känner du?
Förlåt att jag stör Fin bild du skickade
Jag såg signaturen K. Har du målat den?
Ja
Det är så coolt!
Hur vet jag att det är du?
Testa mig då.
Okej.
I kvällens program måste du säga ett kodord.
Du måste säga "ost".
Jag saknar mat.
Mina vänner och min familj ännu mer.
Jag hoppas kunna återvända dit och bo där igen.
Det var allt för idag,
men innan Följ min röst är slut vill jag säga nåt om mig själv.
Jag älskar verkligen ost.
Vi hörs imorgon.
Jag ska spela en väldigt speciell låt
för en väldigt speciell person.
Vem du än är, längtar jag efter att lösa ditt mysterium, K.
Kang.
Tror du mig nu eller måste jag göra nåt annat?
För tillfället.
Men...
Vi får se om jag behöver nåt mer.
- Skynda dig. Vi hinner inte. - Jag kommer.
- Ska ni redan gå? - Ja.
Om din syster skyndar sig,
annars fryser korven.
Väldigt söt. Du är så snygg.
Kom igen.
När kommer ni tillbaka?
Halv två.
- Så tidigt? - Två?
- Halv två. Ja. - Halv två.
Du kan följa med, som senap. Vi tre kan gå tillsammans.
På en halloweenfest full av 30-åringar?
Vad sägs om... nej.
Oj.
Okej då.
Om du inte vill vara ensam alltså.
Nej, det går bra.
- Är du säker? - Ja.
- Det är okej. - Okej.
- Din förlust. - Ja, min förlust.
- Säker? - Låt henne vara.
Ring oss om du behöver nåt.
- Ring så kommer vi. - Självklart.
- Hej då. - Hej då, K.
- Jag älskar dig. - Ha så kul.
- Kom. - Jag kommer inte förbi. Akta.
- Okej, jag går. - Okej.
JAG KOMMER INTE BLI BÄTTRE
JAG KOMMER ALDRIG LÄMNA HUSET
JAG ÄR ENSAM
JAG KAN INTE ANDAS DET ÄR EN PANIKATTACK
- Hallå? - Hallå?
JAG DÖR. VAD HAR JAG GJORT?
DET ÄR KANG HAN VET ATT JAG ÄR SJUK
-Lugna dig. - Förlåt, jag ville ringa min syster.
Vad är det? Mår du bra?
Nej. Jag kan inte andas.
Var är du?
Lugna dig...
JAG KAN INTE ANDAS JAG MÅR INTE BRA
KANG, SNÄLLA HJÄLP MIG
Jag är här. Med dig.
Okej, vi ska tänka på nåt annat.
Vi ska tänka på nåt fint.
Jag tror att det kommer att snöa nästa vecka.
Har du nånsin sett hur snön faller?
Det är som om den dansar.
Varje gång en snöflinga faller, andas.
Mår du bättre?
Förlåt, jag måste lägga på.
K.
Vill du ha nåt att äta?
Nej.
Jag vill bara sova.
Du har legat i sängen i flera dar.
Vill du...
Ska vi sätta på Kangs program? Det börjar snart.
- Inte? - Nej.
K. Hör på.
Även om det här hände, lovar jag att det kommer att bli bra.
Allt kommer att bli bra.
Jag lovar.
- Är du säker? - Tittar du eller inte?
Se hur långt din syster kom.
Jag är okej!
Ett! Två!
- Tre! - Ja!
Mamma!
Vi måste göra saker nu. Vi vet inte var vi är imorgon.
Och vem vet när det snöar så här igen.
Wow!
Jag älskade det!
- Igen? - En gång till!
Det är så hemskt. Det är mitt fel.
- Det är mitt fel. - Det var inte ditt fel.
- Jag borde inte ha lämnat henne ensam. - Det kunde hänt när som helst.
- Nej, det är mitt fel. - Det var inte du.
- Det är okej. - Jag borde inte ha lämnat henne.
Det är mitt fel, Andy.
K2.
Det är inte ditt fel.
Jag vill försöka.
Jag vill försöka gå till skolan.
Jag vill försöka få ett liv igen... som förut.
Menar du det?
Kom igen, K. Du klarar det.
Ja.
De följde med mig några kvarter och...
...sen gick jag resten av vägen själv.
Bra, eller hur?
Det gläder mig. Det är goda nyheter.
Jag har en karta i mitt rum.
Jag vill färglägga alla platser jag går till.
Jag gillar det.
Du kommer att gå utanför kartan på nolltid.
Där är den.
Bra, du klarade det!
Jag visste det.
Är du nervös för imorgon?
Lite.
- Mycket. - Det är normalt.
Alla blir nervösa inför ett nytt ställe.
Ja... Ja.
Klara.
Men eftersom jag hade dåliga dagar
är jag rädd att det ska hända igen.
Oavsett vad... vet du var jag finns.
- Okej? - Ja. Åk nu.
Tänk om jag inte kan gå imorgon?
Om du inte kan gå imorgon, får du chansen att gå i övermorgon.
Och om inte den dagen, så nästa. Och om inte då, så nästa.
Och så bygger du ditt dagliga liv bit för bit.
2. BYGG DITT DAGLIGA LIV
Huvan.
Huvtjejen, jag pratar med dig.
Ska du inte presentera dig?
Jag kallar dig "Huvan".
Och du är också stum.
Jag heter Klara, med K.
Huvan med K. Jag heter Diego. Trevligt att träffas.
Okej.
Ett fängslande samtal, inte sant?
Snälla, köp några lotter av fotbollslaget.
- Vi behöver nya lagdräkter. - Skynda dig.
Om det fortsätter så här måste vi spela nakna.
Spring.
Kang.
Du.
Vem var det på högtalaren?
Den där jobbiga Kang.
God morgon. Slå upp era böcker på del 3, där vi slutade igår.
- Var är han? - Hur går provet?
Så fort jag kommer hem måste jag plugga.
Jag kan väl få dina anteckningar?
Vad menar du?
- Jag måste plugga. - Ikväll då?
Ikväll... vill jag plugga.
- Jag är lite förvirrad. - Varför då?
Tjejen har inte skrivit på flera dagar.
- Okej, hur många dagar? - Sex.
Bara sex dagar. Det är ingen stor grej.
Egentligen... nio.
Hörde jag rätt?
Nio dagar, glöm henne. Hon är inte intresserad.
Diego, håll käften. Du är så negativ.
Jag säger det bara så stackaren kan slappna av lite.
Tack, Diego, men ingen frågade dig.
Varsågod, Kang.
Öppna!
Hej, Min Seo!
Bror!
Kom, bli inte distraherad.
Det där är fel.
Pappa, vi gjorde fel!
Låt mig se.
Tja...
...bäst att din bror hjälper dig.
Ja, det är nog bäst. Det är ändå inte din grej.
När ska ni sluta bråka?
Vi bråkade inte.
Det är alltid samma sak.
Oroa dig inte för det. Vi fortsätter rita...
Hej, gott folk!
Det här är Följ min röst,
och jag är Kang, din följeslagare och vän i en timme.
Jag har varit ganska ledsen de senaste dagarna.
Jag ska spela en låt som alltid får mig att glömma mina problem
och ger mig lust att gå ut igen.
Jag hoppas att du gör detsamma.
- Hej. - Hej, Yana.
Dansar du inte?
Kom igen, var inte tråkig.
Är allt okej?
Allt är... bättre.
Vill du ut på dansgolvet?
Visst.
Kang, jag är ledsen att jag försvann.
Jag har haft några konstiga dagar.
Men jag ville tacka dig.
Din röst hjälper mig mycket.
Står "K" för Kandy,
- för Katerina, för Kasilda? - Var stilla.
För... Klara
Ni är så jobbiga.
Hur kan jag måla av dig om du är killen utan ansikte?
Jag använder den så ingen känner igen mig när jag sjunger på en bar i stan.
Det är ju fusk. Det räknas inte om jag inte ser dig.
Skratta inte. Nu vet du min hemlighet.
Ingen fara, jag säger ingenting...
Batkang.
NYA TALANGER TÄVLING
Du kommer att tycka att jag är lite intensiv,
men du har inspirerat mig, och jag skriver på en ny låt.
Jag vet inte om den är bra, men strunt samma.
Det är en tävling, och jag vill delta.
Vi får se om det blir nåt coolt.
Gör det, Kang.
Jag kanske går lite för fort fram.
Jag skulle gärna träffa dig och jag tänkte att vi kunde ses den här veckan.
Vilken dag som helst, om du vill.
Självklart skulle jag gärna det, men den här veckan...
Jag vet inte om jag kan, för jag är bortrest.
Den nya tjejen verkar vara kär i Kang.
Visst gillar du Kang?
Typiskt. Han passar dig.
Nej, jag gillar honom inte.
Kom igen, du kan berätta. Vi är dina bästa vänner.
- Eller hur, Ellie? - Om du säger det.
Jag heter Perla. Du?
Klara.
Kul att träffas.
Ta det lugnt.
Akta er för krossat glas.
Kom. Den här vägen.
Vi går, fort.
Kom igen, ut, skynda på.
Hur är läget, Huvan?
- Läget själv, Diego? - Bra, Perla.
Jag tänker inte stanna här.
Jag går runt lite. Följer ni med?
Vad säger du, Ellie?
- Jag... - Nej, det är bäst jag stannar.
Vi stannar här.
Okej. Om ni ändrar er vet ni vad ni ska göra.
Ropa mitt namn, okej?
Vad är det med honom?
- Ska du träffa Klara eller? - Hon sa att hon var borta.
- Du då? - Jag?
- Hör på... - Du satsade allt.
Jag måste visa mig lite.
Nej, säg inte mitt namn.
Vad gör du? Sluta!
- Vad är det med dig? - Inget. Det är ingenting.
- Du ska väl sitta bredvid Yana? - Nej.
Varför inte?
Därför att.
Du är en idiot.
Vore det inte trevligt för er två att vara där ute i snön
och dela kroppsvärme?
Kang?
Hur är din dag?
Du?
Hörde du?
Hörde vad?
Jag skickade ett sms och det plingade där borta.
- Till vem, Yana? Hon är där borta. - Nej, till Klara.
Sluta! Klara bryr sig inte om dig!
Titta.
Det är sant.
Ring henne. Ring.
Nån ringer dig.
Nej.
Klara, vad är det?
Inget.
Klara?
Tjejen är jättekonstig. Jag gillar henne.
Jag kan inte fatta att jag hittade dig.
Klara?
Kan jag hjälpa dig?
Gå härifrån.
Jag har inget emot att vänta, okej?
Kang, lämna mig ifred! Gå.
Snälla.
Okej då.
Hur är din dag? Jag sitter fast på grund av snön
Var kan vi träffas ensamma?
- Hej, Kang. - Hej, Klara.
Chokladshake.
Godis.
En bulle.
Den här, chokladmjölken.
Du är olik den jag trodde.
Hur då?
Inte med det här rädda ansiktet, menar du?
Nej, så här.
Ditt leende...
Det är verkligen fint.
Du är också annorlunda.
Jaså, hur då?
Inte så...
...frisk.
Den där killen du har berättat om?
Han heter Kang, va?
Hur är läget där?
Jag vet inte.
Vad?
Jag vet inte, säg du.
Han sa att han ville träffas.
Och jag vill träffa honom, men... Jag vet inte.
Jag vill, men jag är också rädd.
Men sen tänker jag på det, och allt som har skrämt mig,
skrämde mig mindre efteråt.
Klara, tänk på alla gånger som du har varit modig.
- Det har alltid gått bra. - Ja, men det är inte bara att se honom.
Jag vill vara ärlig.
Om han får reda på saker om mig, kanske han
flippar ut eller distanserar sig eller...
Gillar du det?
Ja.
Titta.
Jag gjorde den här.
- Den här? - Nej, den vänstra.
- Den där? - Ja.
Det är ju den fulaste?
Tekniskt sett
har jag skrivit en låt åt dig. Nu kan du nog måla mitt porträtt.
Okej.
Hur skulle du posera?
Så där?
Ja.
Du måste stå så länge.
- Så där? - Ja.
Jag är bekväm så här.
Okej, bra.
Låt mig se.
Nej...
Jag har inte målat på länge, Kang. Jag kan inte. Jag är ledsen.
Det gör inget.
Jag berättade inte sanningen förut heller.
Inte på hela tiden.
Jag kunde inte gå till skolan för... jag var hemma.
För de senaste månaderna har varit så jobbiga.
Jag var...
...sjuk, men nu mår jag bättre.
Vad skönt.
Kom, skynda dig.
Jag tror jag vill försöka, och funkar det så funkar det.
Om inte, så vet jag, och jag kan sluta oroa mig för det.
Klara, oroa dig inte.
Det är ingen brådska.
Men det är så man vet.
Genom att vara med människor och se om man trivs med dem
och de trivs med dig.
Jag antar det.
Visst är de beroendeframkallande?
Ja, lite.
3. VÅGA KÄNNA
Huvan!
Vad sa han?
Inget, det var till mig.
Vad gör du, Diego?
Tillför lite spänning i livet, Kang.
Du borde prova. Kolla.
- Han tog livet av sig. - Är du okej?
Imponerande.
Att han lever än.
Vad?
Vad gör ni här? Kvarsittning för alla.
Kang, dina föräldrar är här.
Jag följer med. Jag vill se när de skäller ut dig.
Erick, det här är Klara.
Hej. Trevligt att träffas.
Detsamma.
Kom, vi går.
Vi ses, Klara.
Vi ses, Kang.
Bry er inte om mig.
Hej då, Diego.
Så bara du och jag är kvar.
Ja.
Ödet vill att vi ska vara vänner, Huvan.
Varför kallar du mig Huvan?
Vill vara originell.
Så originellt.
Japp.
- Vet du vad? - Vad?
Jag har vetat ditt namn ett tag nu.
Hur då?
Jag såg dig en gång på sjukhuset.
På kemoterapiavdelningen, när jag hämtade min far.
Ja, jag är Daríos son.
Som förresten aldrig kunde sluta prata om dig.
Du fick honom alltid att skratta.
Han älskade att du åt upp hans gelégodis.
Jag hade ingen aning.
Nej, jag vet.
Men vi måste vara vänner ändå.
Det blir en ära.
Vänta.
- Är du Lilla Känguru? - Nej.
- Jag kom precis ihåg
- att din far kallade dig det. - Nej.
- Jag ska kalla dig det från och med nu. - Nej.
- Huvan! - Lilla Känguru.
K, du fick kvarsittning.
- Ofattbart. - Jag vet, K2.
- Säg vad som hände... - Det är lugnt.
Jag trodde aldrig jag skulle säga det, men jag saknar skolan lite.
- Nej, snälla, nej. - Jag talar sanning.
- Du brukade ha speciella kläder... - Det är sant!
- Bilderna vi såg... - Jag hade min egen stil...
- Nej. - Du såg hemsk ut, Andy.
Byt inte ämne.
Vad ska jag göra med dig, K? Se på mig. Vad ska jag göra med dig?
- Ska jag straffa dig? - Vet inte. Vad du vill...
Vad? Nej.
Hör på,
- du kan ge mig utegångsförbud i en vecka. - Ja.
En vecka mer eller en vecka mindre spelar ingen roll.
Hon har faktiskt rätt. Eller hur?
Jag vet inte vad jag ska göra med er båda.
Jag har saknat dig. Var alltid hos mig. Lämna mig inte.
Håll om mig. Jag älskar dig. Tae-ho.
Hej, Klara.
Hej.
Hur är det?
Bra, jag var här och tittade på...
Du.
Vad?
Vill du träffas imorgon kl. 11.00?
Hm... Jag vet inte om jag känner för det.
Skojar, jag skojar.
Visst, det låter bra.
Tar du med lite choklad?
Vi ses imorgon.
Okej.
Hej då.
Var är du?
Jag ser dig inte.
Följ min röst.
Närmar jag mig?
Jag tror det.
Jag hittade dig.
Min choklad.
Jag glömde den.
Då går jag. Adjö.
Nej, vänta.
Vad fint.
Tråkigt att inte höra ditt program igår.
Det gick inte på grund av snön.
Varför sjunger du aldrig i programmet?
För att jag blir så generad.
Om du deltar i tävlingen...
...måste du sjunga inför många människor.
Påminn mig inte.
Om jag blir utvald, följer du med mig då?
Grejen är att vi måste åka till Madrid.
Ja, om du vill...
- Otroligt. - Jag klantade till det.
Jag ska åt det hållet.
- Okej... - Hej då.
- Okej, vi ses. - Jag går.
Klara?
Hej.
Kan vi prata lite?
Kan vi ta det senare? Jag är sen.
Bara en minut.
Okej.
Jag ville
fråga dig en sak för att... jag har vissa tvivel.
Okej, vad?
- Är det här du? - Lämna mig ifred.
Hur fick du tag på den?
Var hittade du den?
Jag känner Kang väl, och...
Och jag stod vid hans sida under riktigt tuffa tider i hans liv.
Jag vet vad som är bra för honom och inte.
Och nån som du är inte...
Du är nog inte bra för honom.
Vänta... jag förstår inte.
Jag är orolig för honom.
Vad?
Han ska inte vara med en tjej som har problem.
Är ni tillsammans? Det visste jag inte.
Oavsett om vi är tillsammans eller inte.
Han kommer aldrig att märka dig.
Jag har vänner på din gamla skola som har berättat mycket.
Jag vill inte behöva skicka videon till alla
för att visa vem du verkligen är, men...
Har du sett dig själv?
Vi tog ju proverna efter din mammas sjukdom.
Det finns alltid en genetisk risk.
Och i ditt fall, Klara,
bekräftar analysen förekomsten av cancerceller.
Vi måste agera så snart som möjligt.
Jag väntar i bilen Jag fryser
Den är orange Ganska gammal
Förlåt
Förlåt, jag var tvungen att gå
En annan gång Är allt okej?
Klara!
Klara! Hallå, Klara!
- Hej. - Jag ropade på dig.
Förlåt.
- Oj! - Vad?
Vilket min!
- Tack. - Nej.
- Precis vad jag behövde höra just nu. - Nej, men...
- Jag menade inte så. - Nej.
Fråga inte, Diego.
Okej.
Vill du vara ensam?
No.
Så du vill prata om det?
Ja, absolut.
Alltså...
Jag har en idé.
Vad då?
- Kom. - Jag kommer.
Jag kan inte tänka mig nån bättre att njuta av det här med.
Det är det första snälla du har sagt till mig.
Tack, Huvan.
Jag menade inte dig. Jag pratade om din pappa.
Hur som helst, du är...
...tio procent av varför jag är här.
Bara tio?
- Hallå. - Vad?
- Vad menar du? - Nej...
Om du fortsätter klaga, sjunker det till nio.
Den här platsen är hemsk, och allt som har hänt.
Men... jag gillar att vara här med dig.
Jag med.
Vart ska du?
Din tur att följa med mig.
Okej.
Pappa, stör jag?
Nej, inte alls. Jag gillar din låt.
Jag tror att du kommer att vinna.
Kang, jag är här.
Om det är nåt du vill prata om, finns jag här för dig.
Tack.
Nu förstår jag K-grejen.
Det känns som om det har gått lång tid, mamma.
Det här är min vän, Diego.
Så nu är vi vänner?
Jag kunde inte komma hit tidigare.
Förlåt mig...
...för att jag lämnat dig ensam så länge.
Häromdagen var jag inte så tydlig när jag pratade om kärlek.
Jag sa inte vad jag tänkte eller vad jag faktiskt kände.
Jag tror att kärlek alltid får en att lida.
Jag är rädd för att bli kär
ifall det inte fungerar och jag förlorar den personen.
Den här låten handlar om det.
Därför är det ibland är bättre att inte slåss för en kärlek
som aldrig kommer att hända och acceptera den som en vänskap.
Tack.
- Titta. - Vad?
Kang, dölj inte dig själv. Du är jättesnygg. Kom igen.
Kang!
Här.
Kang!
Vakna!
Vi ska väl gå på festen sen?
- Nej. - Vad?
- Kom igen... - Nej, jag kom bara för det.
Okej, om ni ska gå, ska jag tänka på det.
Jag går till alla. Jag missar aldrig en fest.
- Visst, alla... - Till alla...
...som jag är bjuden till.
Ja, och de andra.
Också.
Kang, skjut!
- Kom igen! - Fan!
Bra mål.
Kang!
- Kom igen! - Bravo!
Vad gör du?
Kör du oss till festen?
Inte dig, nej.
Mig, Perla, Ellie
och Klara.
Jag ska inte dit.
Vi ska göra en grej.
Kör oss till festen
så säger jag inte att du tittade på Klara hela matchen.
Med den där minen du har, så här.
- Okej. - Ja?
- Ja. - Säkert?
Jag sa ja.
Okej.
Tjejer, hoppa in. Kang kör oss.
Förresten, det var en bra match.
- Nej, annars blir du åksjuk. - Party!
Vad pratar du om?
Fest.
- Hej, Kang. - Starta motorn?
- Hej, K. - Bra match, eller hur?
Ja.
Vilken skrothög.
Låt honom vara. Han kör oss åtminstone.
Och jag kan inte gå.
Läget, snygging?
- Allt okej? Ja? - Bra.
Hej.
Hejsan.
Du kom ändå.
De övertalade mig.
- Grymt. - Kom in.
Det var de som övertalade dig.
Ja.
Vi går och tar nåt att dricka.
Du spelade så bra i matchen.
- Tack. - Du gjorde ett jättebra mål.
Vad är det?
Vem är det?
Inget. Jag kommer strax.
Klara, jag gick vidare.
- Din låt? - Ja.
Grattis, Kang. Jag är så glad för din skull.
- Kan vi prata nån annanstans? - Ja.
Jag har varit lite konstig de senaste dagarna.
Du också.
Jag vet.
Men jag är alltid lite konstig ändå.
- Det är sant. - Hallå där!
Nej, allvarligt. Förlåt.
Jag vill inte förstöra vår vänskap.
Jag vill inte heller förstöra den.
Varför skickade du tavlan?
På grund av det du frågade.
Det var en plats jag var på med mamma.
Jag är med i målningen.
Vadå?
Igloon längst ner till vänster.
- Ja. - Jag byggde den.
Min bror Jung och jag.
Vad?
Vänta. Har du en bror?
- Ja. - Äldre än du?
Hur gammal är han?
Han skulle ha varit 21 nu,
men han blev inte ens 19.
Den dagen kollapsade igloon över mig
och Jung räddade mig.
Som alltid.
Ett år senare råkade han ut för en olycka
och kunde inte spela fotboll mer.
Det var hans dröm.
Jag borde ha räddat honom som han räddade mig.
Jung?
- Jung... begick självmord. - Jung!
När det var över, skyllde jag på hela världen,
men mest skyllde jag på mig själv.
Det är ditt fel att min bror är död! Du skulle ha sett honom.
Jag var så ledsen, så vilsen,
att jag behövde hjälp av en psykiater för att fortsätta leva.
Tack vare henne lärde jag mig att kontrollera mina panikattacker.
Jag fick tillbaka allt jag förlorat.
Jag lyckades gå tillbaka till skolan,
och nu ältar jag det inte längre.
Klara.
Jag har letat efter dig.
Kom, vi behöver prata.
Jag sa ju åt dig.
Håll dig borta från Kang.
Nu måste jag berätta för alla att du är galen.
Sen får vi se vem som vill komma nära dig efter det.
Det är inget fel på mig.
- Tror du inte? - Nej.
Tar du inte tabletter?
Gick det inte månader utan att du lämnade huset?
Jo.
Det är vad jag ska säga till alla.
Jag bryr mig inte.
- Jag har inget att dölja. - Inte?
Kolla vad jag har skickat till er.
- Den där nya tjejen... - Vad är det här?
...lämnade sin gamla skola för att hon är galen.
Stäng av den.
Nu kommer alla att se dig gråta, för det är vad du förtjänar.
Låt henne vara.
Varför lägger du dig i?
Gör inte mot henne som mot andra.
Som du gör mot mig.
Se på henne. Vad pratar du om?
Jag ska berätta.
Vad då?
Vad du gjorde mot mig.
Jag säger vad du gjorde häromdagen.
Och... vem ska tro dig?
- Jag säger det också. - Och jag.
Jag också.
- Vänta... - Jag ska också berätta vad du gjorde.
Skojar du?
- Efter allt jag har gjort för dig? - Ut ur mitt hus, Yana.
Gå härifrån.
- Tack, hörni. - Tack.
Min första kyss, Kang.
Berätta. Hur har du känt dig på sista tiden?
Tja...
Jag har inte känt så här på länge.
Jag är...
...glad...
...och......jag vill känna den här lyckan...
...för den varar inte för evigt.
Nej, du har rätt. För evigt är en lång tid.
Jag är som landskapet,
som var så vackert med snön som täckte allt.
Men... inte längre.
Nu är snön grå och... snart kommer allt att smälta bort.
Hur tror du att ditt landskap blir
när snön försvinner och det blir soligt?
- Kom igen. - Jag vet inte.
Förhoppningsvis...
...som nåt jag såg när jag kunde resa.
- Fullt av färger och nya saker. - "Förhoppningsvis"?
Vad menar du med "förhoppningsvis"?
Det kommer väl att hända?
Hur det än blir, måste jag lära mig att älska det.
4. LÄR DIG ATT ÄLSKA DIG SJÄLV
- Hej. - Hej.
Vad fin du är!
Vad fina lockar.
Tack.
Vart ska du?
- Vad? - Jag ska på bio.
Med vem?
Med en vän.
- Ska du inte fråga mig nåt? - Nej.
- Oj.
- Är du okej? - Ja. Okej då.
Ha så kul, K.
- Tack. - Okej?
- Hej då. - Hej då.
Det är den här. Varsågod.
Förlåt.
OROA DIG INTE...
...TÄNK PÅ NÅT FINT
Mamma, din är mycket bättre.
Dina blir ännu bättre när du är i min ålder.
Ska vi bada?
- Vad säger du? - Nej, det är iskallt.
Hur kan vi gå till stranden utan att bada? Det vore synd.
Är du säker?
- Kom. - Det är ju svinkallt i vattnet.
- Fryser du inte? - Tänk inte på det!
Kom igen!
Kläderna!
Kom igen!
Det är så kallt!
Vem gjorde det? Mamma! Klara!
Nej, det är så kallt!
Så coolt, och vi missade det nästan!
Du.
Vad?
Du är jättesöt.
Du.
Vad?
Det är du också.
Välkommen.
Kom in.
Det här är overkligt.
Vad är det?
Tja...
Jag vill att du tar på dig masken, "Batkang."
Okej.
Ska du spela en låt?
Ja.
Jag ska berätta en sak.
Visst.
Eh...
Innan vi träffades...
...drömde jag om dig.
Okej. Så här.
Jag blundade,
så kom du nära mig bakifrån
och kramade mig.
- Och sen... - Så här?
Det var mer... så här.
Ja.
Och sen vände jag mig om...
...och kom närmare dig.
Och vad hände mer?
Blunda nu.
Blunda. Blunda på riktigt, okej?
- Okej? - Ja.
På riktigt.
Okej.
Nu kan du öppna ögonen.
Jag går nu.
Oj.
Klara,
vill du att vi skaffar biljetterna till Madrid?
Visst. Gärna.
Hej då, Kang.
Nej, allt är okej. Förlåt att jag väckte dig.
Jag kunde bara inte sova.
Jag ville bara säga att...
Kang, jag kan inte åka till Madrid.
Jag vet inte om jag är redo.
Tänk om jag förstör din resa och... Det är så speciellt för dig.
Klara.
Vet du vad det är?
Du har kämpat hårt för att bli bättre.
Men... jag är inte riktigt redo än.
Jag behöver lite mer tid, Kang.
Jag måste känna mig tillfreds först.
Men... jag vill att du ska veta
att det här inte ändrar hur jag känner för dig alls.
Kärlek kan inte övervinna allt.
Det botar inte depression eller ångest eller...
Men det ger mig styrka och håller mig igång.
Det är mycket, Kang.
Jag hoppas att du förstår.
När åker Perla?
Perla åker imorgon.
- Imorgon. - Ja.
Kommer du att sakna henne?
- Ja. - Nja.
- Jo. - Lite.
Lite, men vi ses snart, efter jul.
Ja.
Och saknar du Kang?
Med Kang, menar du din hemliga patient?
- K. - Vad?
Det kan jag ju inte säga.
Nej, men du brukade ju...
...lyssna på hans program, men inte längre.
Nej.
Så?
- "Så"? Så är det bara. - Jag är tyst.
- Jag ska inte fråga mer. - Bra.
Hej, allihop.
Det här är Följ min röst,
och jag är Kang, din följeslagare och vän i en timme.
Jag har aldrig berättat att jag startade det här programmet i en svår tid i livet.
Det var en del av min terapi.
Att prata med er fick mig att känna mig mindre ensam.
Men jag gömde mig alltid.
Allt det förändrades den dag du kom in i mitt liv, Klara.
Jag vill att du ska veta att jag förstår dig
och jag tänker på dig imorgon när jag står på scen.
JAG KOMMER FÅ ETT LYCKLIGT SLUT
- Det här är så coolt! - Tjejen!
- Kolla! De håller redan hand. - Vad?
Nej! Det är så gulligt!
Ska jag vara omgiven av par nu?
Om Klara plan inte fungerar, så nej.
- Se så roligt det är. - Skojar bara.
Nu åker vi.
Hörni, jag vet inte...
- Kom igen! - Fortsätt!
Hej.
Kan du chilla lite?
Vi hinner inte.
Jo, det gör vi, Huvan. Så fort den stannar, springer vi.
Vi hinner. Lugn. Ellie, ett skämt.
Ena skon till den andra:
Vad säger den?
Är det ditt avtryck eller mitt intryck?
Kom igen.
Så? Coolt, eller hur?
Där är du ju. Oroa dig inte.
Det är bara 20 personer. Ingen stor grej.
Kanske mindre, okej?
Kom igen!
Hitåt.
Kom igen!
Nu kör vi!
God kväll.
Jag heter Kang,
och ikväll är första gången jag framför den här låten.
Den heter "K".
Jag föreställde mig dig annorlunda
Men jag gillar dig bättre så här
Med slingor i håret
Och ögon i havets färg
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Somrarna går över
Vi blir äldre
Du kommer att träffa nån kille
Han kommer skriva bättre låtar till dig
Och en dag kommer jag
Att bli ett vackert minne
Och allt som finns kvar av vår kärlek
Är en viskning i ditt öra
Om ditt hjärta bultar
Och du ser konstig ut i spegeln
Även om du inte ser nåt Följ min röst
Det finns inget mörker
Som inte kan bli ljust
Det finns inget mörker
Som inte kan bli ljust
Förr tänkte jag mycket på allt jag saknade.
Men det jag saknade mest var mig själv.
Och nu när jag har tillbringat 76 dagar utanför mitt rum,
är allt annorlunda.
Tack till den bästa familjen i världen för att ni påminner mig om vem jag är.
Ni uppmuntrade mig att gå i terapi, och...
...tack vare det ser jag nu...
...vilket landskap jag är och kan bli.
Och tack till alla personer som kom in i mitt liv
när jag inte lät nån vara en del av det.
Och till din röst.
För att du alltid inspirerade
och hjälpte mig att hitta styrkan att vara mig själv igen.
De här målningarna visar hur mitt liv har fyllts med färg.
Hur jag hittade min egen röst och...
och började följa den.
5. FÖLJ DIN RÖST
5. FÖLJ MIN RÖST
Undertexter: Ika Eriksson
Kreativ ledare K. Teglof