Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- קאסם (רוצח) -
תענה לטלפון!
היי, קאסם.
איזה צירוף מקרים. מה אתה עושה כאן?
יש אצלך משהו שלא שייך לך.
אצלי?
הציור היקר מאוד שמגולגל בתוך הגליל שעל הגב שלך.
הוא שייך לבוס שלי.
אני לא בטוח שהוא שייך לו.
עניין הבעלות די מעורפל, נכון?
מעורפל.
פתוח למגוון משמעויות, כמו מבלבל או עמום או פשוט לא ברור.
תן לי להפוך את זה ללא מעורפל.
תן לי להפוך את זה לברור מאוד.
בסדר.
אין צורך בזה.
בסדר. תן לי למצוא מקום שאני יכול לעצור בו.
קצת סגרת עליי.
זהירות, זהירות, זהירות.
זוזו. סליחה. סליחה.
זהירות. מצטער.
סליחה.
זהירות, זהירות, זהירות, זהירות. ווהו!
זהירות. זהירות.
- מרף -
היי, לוק. איפה אתה? המטוס מוכן להמראה.
מרף, אני לא אספיק להגיע לנמל התעופה.
אני צריך דרך אחרת.
לוק? הלו?
קח את הרכבת מבנגקוק לצ׳יאנג מאי.
ניפגש בשדה התעופה.
- הואה למפונג בנגקוק -
מצטער, מצטער. כן. מצטער.
ביפ, ביפ. תנו לעבור. ביפ, ביפ. נו.
סליחה! סליחה! תנו לי לעבור.
סליחה. סליחה.
זוזו, זוזו, זוזו, זוזו, זוזו.
זהירות.
אתה מדבר בזמן שאתה ישן.
זה מה שאומרים לי בדרך כלל.
אמרתי משהו...
שערורייתי?
תלוי בגבולות שלך.
שום דבר מפליל.
תני לי לנסות שוב.
למרבה הצער אני לא חושבת שיש לנו זמן.
אנחנו מתקדמים מהר מדי?
שנתחיל בשמות?
אני חושבת שכדאי שתדע כמה שפחות, מר פרדו.
את לא כאן בחופשה.
לא.
עסקים.
באיזה תחום את עוסקת?
אני מתמחה בהשבת ציורים נדירים וייחודיים.
שלפעמים נמצאים בתוך גלילי עור.
זה צירוף מקרים.
אז איך נמשיך מכאן?
אני חושבת שאתה יודע איך נמשיך מכאן.
אני היד הרחמנית.
השותפים שלי הם היד המענישה.
הבחירה בידיך.
יש אפשרות שלישית.
- באמת? - כן.
בטיפשותך התעלמת מצוות שומרי הראש הקטלניים שלי.
אל תיתני למראה התמים שלהם להטעות אותך.
כל אחד מהם הוא זאב בעור של כבש.
אז או שתיכנעי עכשיו
או שאיאלץ לשחרר את כלבי המלחמה שלי.
אני חושבת שאני מוכנה להסתכן.
טוב...
אז אבחר ביד הרחמנית.
אני אוהבת סוף טוב.
את לא עם קאסם?
מי זה קאסם?
- לוק? - מרף, לא הסתדר גם עם הרכבת.
רגע, מה?
אוי, לא.
אילו עוד רעיונות יש לך?
תן לי רגע.
יש תחנת אוטובוס במרחק שעה הליכה מהמקום שבו אתה נמצא.
פשוט תבוא לאסוף אותי.
בלי עוד אופנועים. בלי עוד רכבות.
אני לא רוצה ללכת.
אני לא רוצה לנסוע באוטובוסים.
מרף, אתה חייב לבוא לאסוף אותי.
מהבית בגני סטרת׳מור,
מר קרוס רוצה את השטיחים במבואה,
את הדיוקן, את האורלוגין, את ספת חדר הציור, את...
הספה הירוקה?
אתה שונא את הספה הירוקה.
אנחנו רוצים להמשיך.
הרולד, זה לא מה שסיכמנו עליו.
סיכמנו שניישב את העניין בדרכי שלום ובעזרת מתווך ניטרלי.
אל תהיי נאיבית כל כך, שרלוט.
איך חשבת שזה יסתיים?
לא בקומה ה־17, בהתקפה של עורכת הדין שלך.
זה המצב ואנחנו פה.
טוב, לא אכפת לי מריהוט,
אבל אנחנו לא נריב על משמורת על הבן שלנו.
כדי שתמצאי לך עורך דין.
- כיכר טרפלגר לונדון -
אמילי, את יכולה בבקשה לנעול את האגף המערבי?
אני אלך לבדוק את שימור ההולביין.
- בסדר. נתראה מאוחר יותר. - נתראה.
ציור יוצא מן הכלל.
נעלי משי נפלאות.
לוק, למה אתה באנגליה?
שרלוט, עברה כמעט שנה.
אח לא יכול לקפוץ לבקר את אחותו הקטנה?
מה שלום המשפחה?
- איך תומאס הצעיר? - הוא נפלא.
הוא גם נהדר.
- ומה עם הבעל? הנרי? - הרולד.
לא ממש נהדר.
מתברר שהוא נאמן כמו חתול רחוב.
מצטער לשמוע.
אבל את יצירת אומנות, והוא קוף.
יכולתי להגיד לך שזה לא יסתדר.
לא היום, לוק. זה טרי מדי.
שוב הסתבכת בצרות?
שרלוט, את באמת חושבת שזה מה שנועדת לעשות?
תודה לאל. ניצלתי. אתה מאמן אישי עכשיו.
אין על מה. זה תפקידו של אח.
אני אוהבת את העבודה שלי, ואני טובה בה.
לא, אני מבין שזה מה שאת מספרת לעצמך,
אבל שלושתנו, היו לנו הרפתקאות נפלאות כל כך.
זה לא חסר לך?
כן, אבל זה היה לפני עשר שנים.
אבא נפטר, אני גידלתי תינוק,
שילבתי עבודה ונאלצתי להתבגר.
אני לא ממש יודעת מה קרה לך.
טוב... את מכנה את עצמך אוצרת,
אבל אני חושב שיש פיצול לא טבעי במשפחה הקדושה.
בין מרים הבתולה לישו התינוק.
- לא, אין. - כן, יש.
בלוונסטד הצעיר.
- אני לא רואה כלום. - באמת?
תסתכלי בין שני המלאכים, ובין ההילות שלהם.
תעקבי אחרי הקו הזה ישירות דרך מושיענו התינוק ועד לעשר אצבעותיו
הקטנטנות, השמנמנות והוורודות.
ושם, בקטיפה הכחולה...
תמצאי את זה.
לוק! לוק!
מה אתה עושה?
לוק!
לוק! אל תעשה לי את זה!
לוק! מה זה?
רק הגעת. מה, גם את זה גנבת?
תחזיר את הציור.
אני אחזיר, אבל קודם תיכנסי ותוכלי לקבל אותו בחזרה.
לא.
- עכשיו או לעולם לא. - לא.
אתה לא תצליח לברוח.
את מזלזלת ביכולת שלי לבחור מכונית.
תחזיר את הציור.
בחייך, שרלוט.
- את לא פה בשביל זה. - לוק, תקשיב לי. תחזיר אותו.
את לא רוצה את הציור בחזרה.
את רוצה את החיים שלך בחזרה.
סליחה!
ישו התינוק המתוק.
והאצבעות השמנמנות והקטנטנות שלו.
זה חייב להיפסק.
אוף! מרף, תפוס.
דב, הכול בסדר?
הכול בסדר גמור.
דב!
אתה ממשיך לעבוד עם הצוות של אבא?
דב. מרפי.
שרלוט.
מה אתם עושים לציור שלי?
הוא עוטה כפפות.
כלום לא השתנה.
קיבלת את הפרס שלך, ומחר כבר לא תסתפק בו.
זו אשליית יעד.
אתה ממשיך לספר לעצמך שתהיה מרוצה
כשתחזיק את הפרס בידיים, אבל זה לא יקרה.
אתה רודף אחרי חלום בלתי אפשרי.
לפחות אני מאמין במשהו.
את שכנעת את עצמך שאי אפשר לחלום.
בחרת ביציבות ובנוחות, ועצרת את החיים שלך.
אבל שרלוט, החיים הם הרפתקה.
אנשים לא מטפסים על הרים רק כדי להגיע לאוצר שנמצא בפסגה.
ולא, אני לא מצליח להשלים עם התעלומה הגדולה של אבא
לפיה המסע חשוב יותר מהפרס,
אבל אני יודע שחייב לצאת למסע.
מרף?
- אין שם כלום. - זה לא טוב.
מה לא טוב?
כלום. כלום, כלום, כלום, כלום, כלום.
אני מבקש סליחה.
משניכם. עבר עליי יום ארוך.
- תפסיק. - שרלוט, את צודקת ואני טועה,
ואת אחותי ואני אוהב אותך.
אני אתקן את המצב.
את יכולה לקבל את הציור שלך. אני אקח אותך בחזרה.
אבל אני רואה שאת עושה את הדבר ההוא.
אני רק רוצה שתנשמי.
כשהיא כועסת, את מפסיקה לנשום.
קדימה. נעשה את זה יחד, טוב?
אני אוהב אותך. את סולחת לי?
- לא. - בסדר.
טוב, אנחנו פשוט ננשום.
כולם לעצום עיניים.
ובספירה של שלוש. אחת, שניים, שלוש.
- לוק. - זו הכחשה סבירה.
תעזור לי להרים אותה?
היי.
את בסדר?
כן?
את בטוחה?
בסדר.
תסלח לי אם זה נשמע כמו חקירה, אבל את אוצרת המוזיאון,
ונעדרת כמה שעות.
בפעם האחרונה, אילו הייתי מעורבת בפשע הזה,
אתה באמת חושב שהייתי חוזרת לזירת הפשע?
לא תהיי הפושעת הראשונה שחזרה.
יש קלישאה ידועה שתומכת בתופעה הזאת.
ומי אתה?
הבלש המיוחד ג׳מאל עבאס, אינטרפול.
שרלוט פרדו, מואשמת לשווא.
ידעת שאחיך קשור לשורת גניבות של יצירות אומנות מפורסמות?
הוא לא טרח לציין את זה.
- מה הוא ציין? - ניסיתי לעצור אותו מסיבות ברורות.
ראיתי את זה בצילומי האבטחה.
את יכולה לפחות לומר לי איפה הוא?
אילו ידעתי איפה הוא, אני מבטיחה לך שהיית הראשון לדעת
כי הוא העמיד אותי במצב לא נעים.
אני לא רוצה להיאסר או לאבד את העבודה שלי.
אם כך, הרשי לי לעזור לך.
אבל אם יתברר בהמשך שאת לא ממש כנה...
לא הייתי מעזה לשקר לגורם רשמי
שלבוש בז׳קט משובץ.
תודה ששמת לב.
רוב החשודים לא מעריכים אותו.
מה עוד הוא גנב?
- יש דפוס פעולה? - אני מצטער.
את בלשית ואוצרת?
נראה שאני לא צריכה להיות.
נראה שעבודתך כאן הסתיימה.
שמעתי מה קרה.
תומאס נשאר אצלי.
- הרולד. - את שותפה לגניבת יצירת אומנות.
אלוהים.
עורכת הדין שלי תיצור קשר לגבי שינוי המשמורת.
בבקשה אל תעשה את זה.
- זה סגור. - אימא.
היי, מותק.
תישאר עם אבא עוד כמה לילות, בסדר?
הכול בסדר?
הכול יהיה בסדר.
כן, זה בסדר. קדימה. לך תנגן. קדימה.
תודה.
- שרלוט. - מרף.
מה שלומך?
לא ממש מרוצה האמת.
איפה הוא?
לוק!
לוקי!
לוק!
בסדר.
- נשמע שהיא די כועסת... - לוק!
תשאיר את החתול בשק עד שאשחרר אותו, טוב?
מעולה.
שרלוט, את נראית מעולה.
לא הודות לך.
- אני? מה עשיתי? - די הרבה, לוק.
- דב. - שרלוט.
ומי אתה?
אני אוון קרבר.
- ומה אתה עושה? - אני משלם.
ומי הגאון שיסביר לי למה איבדתי את העבודה שלי?
- כדאי שתספר לה. - עדיין לא.
אנחנו מחפשים את מעיין הנעורים.
אוי, בבקשה לא.
לא שוב.
מה אמרתי בקשר לחתול בשק?
החתול לא היה מרוצה בתוך השק.
ואתה משלם?
מודה באשמה.
המניע שלך הוא להרוויח עוד כסף?
כוח?
קרם פנים מדהים?
אני גוסס. סרטן בכבד.
מביך.
אם המעיין מעניק נעורים ובריאות, אולי הוא יציל אותי.
לוק, נדון בנושא הרגיש הזה
בפרטיות או עם כל מי שבחדר?
עם כל מי שבחדר, בבקשה.
אחי שכנע אותך
שיש שיקוי פלא מטופש בסוף המסע?
לא. אני שכנעתי אותו.
אה, הבנתי.
תרשה לי להתייחס לפיל שמשוטט כאן בחדר.
אתה אומר שבאמת יש נוזל
שזורם במעיין קסום, וברגע ששותים ממנו
הוא מעניק חיי נצח מלאי אושר?
שרלוט, שנינו יודעים
שיש אמת בכל מיתוס, מטפורה או אגדה.
הרודוטוס כתב על זה.
זה כתוב במהאבהארטה.
אלכסנדר הגדול הסתובב בעולם בחיפוש אחריו.
אני מכירה את הסיפורים.
לא, לא. סיפור אחד. חמש יבשות.
עשרות תרבויות במשך אלפי שנים.
ואני עדיין תוהה למה לגנוב את הרמברנדט שלי.
- החזרתי אותו. - בגללך פיטרו אותי.
ועכשיו את פנויה לעזור לנו.
שלא תעז.
אל תגידי לי שהסקרנות הבסיסית שלך
לא מתעוררת מתעלומות גדולות.
יש מגילה טיבטית מהמאה התשיעית שמציינת את מיקום המעיין,
אבל היא גם מציינת שמיקומו הוסתר מבני האדם על ידי אלוהים.
אנחנו מאמינים שהמידע על המיקום עבר בחלקים
מדור לדור במשפחות המשכילות ביותר בהיסטוריה.
האנשים האלה נקראו שומרי הדרך,
ותפקידם לדאוג שהדרך תהיה נסתרת, בכל מחיר.
ומישהו אי פעם פגש את השומרים האלה?
אולי הייתה לי תגרה קטנה עם אחד מהם בתאילנד.
טוב, אם השומרים ואלוהים חשבו שצריך לשמור את זה בסוד,
אולי יש סיבה.
שרלוט, כל דבר בעל ערך מוגן.
על ידי אלוהים?
ככל שהפרס גדול יותר, ההגנה משמעותית יותר.
לפי המיתוס, המעיין יפתה אותך
עם כל מה שאי פעם רצית.
את רק צריכה לשתות.
בריאות, עושר ויופי אינסופיים.
אך היכן שיש חיים, יש גם מוות.
שרלוט, זו עשויה להיות התגלית הארכיאולוגית
החשובה ביותר בהיסטוריה,
ושם המשפחה שלנו יזוהה איתה.
במאה ה-17, שישה אומנים החליטו יחד לחשוף את המיקום.
כל אחד מהם הסתיר רמז בציוריו.
הנה יצירתו של קאראווג׳ו, מאסרו של ישו.
יצירתו של רובנס, הירידה מהצלב.
יצירתו של וילדנס, ישו ותלמידיו בדרך לאמאוס.
יצירתו של ולאסקס, צליבתו של ישו.
יצירתו של אל גרקו, ישו נושא את הצלב,
ותראי מי זה.
רמברנדט שלך, ראשו של ישו.
האל גרקו נגנב ממוזיאון גרדנר בבוסטון ב־1990...
והוא לא נמצא מאז, אז בהצלחה.
הוא נמצא.
מצאתי אותו בתאילנד.
אלוהים.
כן, נושא את הצלב.
יש לך נטייה כפייתית.
יש כאלה שיכנו את זה מיומנות.
מחלה.
- יכולת. - פתולוגיה.
בסדר, כישרון.
כל ציור מסומן מאחור בדיו בלתי נראה
ובחתימה סודית, ״סקס את אונום״.
שש ואחת.
שישה ציורים, דרך אחת.
כל אחד מהם מסומן גם באות שונה,
די, קיי, סי, איי, אי.
עדיין לא הבנו מה המשמעות שלהן.
עכשיו אני מבינה למה אני כאן.
כן?
למה את כאן?
אני כאן כדי לעזור לכם לפתור את החידה שלכם.
למה שאזדקק לך?
אתה לא אוהב את הרמברנדט שלי.
למה אני לא אוהב את הרמברנדט שלך?
כי אין סימנים מאחור.
למה אין סימנים מאחור?
הוא מזויף.
הוא לא מזויף.
ערכתי ניתוח ממוחשב של תנועות המכחול.
זה בהחלט ציור של רמברנדט.
זה ציור של רמברנדט. זה פשוט לא הציור של רמברנדט בה״א הידיעה.
לעיתים קרובות הוא יצר עותקים של יצירותיו.
גנבתם את הרמברנדט הלא נכון.
כן, ואת יודעת איפה נמצא הציור המקורי.
לא אכפת לי.
אבל אכפת לי מהבן שלי, והודות לך אני עלולה לאבד את המשמורת עליו.
אז תני לי לעזור לך.
יש לי צבא שלם של עורכי דין מפונפנים.
תעזרי לי לחיות, ואני אעזור לך להשאיר את הבן שלך אצלך.
ואם תגלה שטעית בסוף ההרפתקה הזו?
אז לפחות יצאתי להרפתקה.
חשבתי שאצליח.
אולי כדאי לכם לחקור על אלפרד גוויין ונדרבילט.
ידוע שהייתה לו תשוקה לרמברנדט.
אני הולך לספרייה.
- ונדרבילט ההיסטוריה המקוצרת של משפחת ונדברילט -
- לוסיטניה -
יש פה ריח טוב.
ניחוחות אקזוטיים של סכנה.
אבל אם את כאן ואני לא מת, סימן שזה דייט?
לא.
אני פה כדי לוודא שלא תיפגע ושאף אחד אחר לא ייפגע.
זו באמת הסיבה שאת כאן?
ברכבת.
- הרגשתי את זה. - אה, כן?
אני שמחה שמישהו הרגיש משהו.
- משקה? - לא.
אני לא אישאר כאן הרבה זמן.
חבל מאוד.
אתה ילד שמעיף עפיפון בסופת ברקים.
מטפורה דרמטית ומוזרה.
אבל מתאימה.
והסערה חזקה יותר ממה אתה חושב.
אתה בכלל יודע למה הוא חבוי?
אתה בכלל יודע במה מדובר?
לא, אבל אני סקרן מאוד לגלות.
טוב, כולנו יודעים מה הסקרנות עשתה לחתול למרות כל הנשמות שלו.
אתה חושב שהמעיין הוא דבר ממשי?
מטפורי, אלגורי, מטפיזי או אנגוגי?
את חושבת שאנחנו פשוט צריכים להתנשק עכשיו?
לא. טוב. נחזור לזה.
אני חושב שהוא יקר ערך.
ואני מעריך את העובדה שאת תמיד דואגת לשלומי.
שלומך לא מעניין אותנו.
- ״אותנו״? - תעצור עכשיו אחרת אנחנו נעצור אתכם.
את. כולכם.
מה שאומר שאני. אראה אותך. שוב.
וואו, היא מריחה טוב.
- הקולג׳ המלכותי למוזיקה -
הוא די טוב, נכון?
תודה על העצה לגבי ונדרבילט.
מה אתה רוצה לגנוב עכשיו? חצוצרה של ילד?
האמת היא שחיפשנו בארכיון,
ועכשיו אנחנו יודעים איפה נמצא הרמברנדט האמיתי.
אתה מרמה את האיש המסכן הזה, אוון.
לא, לא, לא. אני לא מרמה.
האמת היא שהכול היה רעיון שלו. הוא חיפש את אבא ומצא אותי.
אתה משקה אותו בהבטחות שווא, והוא שותה אותן בשקיקה.
זה נקרא תקווה.
מה רע בזה?
מלבד המוסריות המפוקפקת?
זה פשע, טיפשון.
האינטרפול מחפשים אותך.
בגלל מה? יצירות אומנות גנובות?
נו באמת.
תראי, האמת היא שאוון ביקש מאיתנו לצאת לשליחות אמיתית.
זה נותן לו התחלה חדשה בחיים. איך זה יכול להיות רע?
הוא מאושר.
הרולד אמר שמעולם לא הייתי מאושרת.
הוא צדק?
נשמע שאת צריכה לבוא איתנו.
- זה לא פשוט כל כך. - לא?
כן!
- דוד לוק. - זה היה מדהים.
תראה אותך. רגע. משהו חסר.
מה קרה לזקן שלך?
השארת עליו רושם טוב בפעם הקודמת.
- הוא שואל עליך הרבה. - זה נכון?
אתה עדיין יוצא להרפתקאות?
כן. כן, אני יוצא.
למעשה בדיוק הצעתי לאימא שלך לצאת איתי להרפתקה.
מה דעתך?
אימא לא ממש יוצאת להרפתקאות.
תומאס.
- אני צריך ללכת. - כן, כן, כן. לך, לך, לך.
הוא ילד טוב.
אתה באמת חושב שתמצא מעיין קסום בסופו של דבר?
אני לא יודע, אבל אני חושב שאת סקרנית לגלות.
אה, הכובע.
טוב, כולנו יודעים
שלוסיטניה הייתה אוניית השיט הגדולה בעולם.
במלחמת העולם הראשונה צוללת גרמנית הטביעה אותה,
והרגה יותר מ־1,000 נפשות שעל סיפונה.
- אירלנד -
אחת מהנפשות האלו היה ונדרבילט הדגול.
כשאמרת שמצאת את הרמברנדט,
לא ציפיתי שהוא יהיה בתחתית האוקיינוס האטלנטי הצפוני.
גם אנחנו לא ציפינו.
אבל לצערנו ולצערו,
כשאלפרד ונדרבילט החליט לקנות אותו בשנת 1915,
הוא לקח אותו איתו לסיפון הלוסיטניה.
והוא עדיין נמצא שם בכספת אטומה למים.
נוסעי המחלקה הראשונה
שמרו את הכספות שלהם בחדר הכספות של גזבר הספינה
הממוקם בחלק הקדמי של הספינה הטרופה.
חיברנו מיכלי ציפה שיציפו את החלק הקדמי מעל עומק הריסוק
ואז אל פני השטח.
לחץ קרקעית הים.
הלחץ בקרקעית הים הוא 3.14.
צוללת בשלט רחק אחת עד 12. מכלי הציפה מחוברים.
טוב. מכלי הציפה במקומם.
הקברניט אומר שמתקרבת סערה.
היא תגיע אלינו בעוד כשעתיים.
וכשהסערה תגיע אלינו, לא נוכל לשמור אותה מעל המים.
אנחנו יכולים לחכות שהיא תחלוף.
- כמה זמן? - כ־20 שעות.
- מה אתה רוצה לעשות? - אנחנו צריכים לפעול עכשיו.
קיבלתי.
- תעלו אותה. - קיבלתי.
ברגע שהיא תגיע לעומק 30 מטר, הם ייצבו אותה
ואז יעלו אותה אל פני השטח.
היא תהיה כולה שלך לאחר מכן.
טוב. קדימה.
שלום. מאיפה פתאום ההתלהבות?
מה שאתה עושה הוא לא חסר משמעות.
לא הייתי מתנגדת להיות חלק ממשהו משמעותי.
וביליתי את רוב הלילה
בניסיון להבין איפה חדר הכספות של גזבר הספינה נמצא בלוסיטניה.
באמת?
תראו מי חזרה, לוטי־לו.
הלוסיטניה בגובה 30 מטר.
המשקולות נכנסו לפעולה.
היא תעלה לפני המים בתוך שתי דקות.
טוב. שמעת אותה. נתלבש.
- שמעת את זה? - את מה?
צעדים ראשונים אחרי יותר מ־100 שנה.
לוק, אנחנו ממתינים. תיזהרו, ילדים.
טוב. הבנתי.
בוא אחריי.
דלת, בבקשה.
היא מזכירה לי את הדירה כשהיינו סטודנטים בפריז.
דומה. כאן פחות לח.
זהירות. זה היה נשמע כמו הומור.
אני לא רוצה שתיהני יותר מדי.
זוכר את הפעם האחרונה שבה היינו יחד על ספינה?
אקוודור?
נהר פוטומאיו?
אבא חיפש את מסכת הזהב של אל השמש אינטי.
המסכן מעולם לא מצא אותה.
בטח שכן. אני עדיין זוכרת אותו לובש אותה.
על מה את מדברת? את לא זוכרת כלום.
היו לך הזיות אחרי שליקקת את גב הקרפדה ההיא.
אולי יש סיבה לכך שאבא אמר לי דברים מסוימים שהוא לא אמר לך.
- באמת? - כן.
אם הוא מצא אותה, למה אנחנו לא עשירים?
הוא מצא אתה. הוא לא לקח אותה.
לא הכול קשור בכסף, לוק.
אלא אם כן אתה מתגרש.
- הרולד אידיוט. - הוא באמת אידיוט.
זיהוי במכ״ם.
- משהו מתקרב. - מה?
מהירות ההתקדמות מרמזת שמדובר במסוק.
משמר החופים?
אילו זה היה משמר החופים, היית מצפה שכבר יצרו איתנו קשר.
אנחנו צריכים לעלות בקשר מול לוק ושרלוט.
לוק. תענה, לוק.
- בטוחה שאנחנו בכיוון הנכון? - כן. אני בטוחה.
אה, כן.
- אם את רוצה, אני יכול להציץ. - אתה רוצה ללמד אותי לקרוא מפה?
לא, לא. רק התכוונתי לומר שיש דרך נכונה ודרך לא נכונה.
לוק, אתה צריך לענות. יש...
מישהו משבש את האות שלנו.
אנחנו צריכים לראות את זה. בואו נעלה למעלה.
בסדר. מאחורי הדלתות האלה נמצא חדר הכספות של גזבר הספינה.
- חדר הכספות של גזבר הספינה -
את חושבת שהוא דומה לחדר הכספות הזה של גזבר הספינה?
לעולם לא הייתי מוצא אותו בלעדייך, אה?
אל תיקח שום דבר שלא שייך לך.
אנחנו לא גנבים.
איפה נתחיל?
אולי במקום שבו כתוב ונדרבילט?
הרמז נמצא בשם.
זה לא משמר החופים.
אז מי?
אני לא יודע, אבל אני מתערב שהם רוצים את מה שאנחנו רוצים.
הנה היא.
זו האחות שאני מכיר.
בסדר.
כדור אש.
לוק, תענה.
בינגו!
תביאי את המשקה.
לא! אנחנו לא שודדי קברים.
תראו, המצופים שוקעים. אין להם הרבה זמן.
זה מסוק?
לא זכרתי שמסוק ליווה אותנו.
אוי, לא.
שלום.
פעם נוספת.
- שלום פעם נוספת. - ״שלום פעם נוספת״?
מה קורה פה?
נפגעתי. לא הזכרת אותי?
היינו די עסוקים.
טוב, שנינו יודעים למה אני כאן.
אני לא יודעת למה את כאן. למה את כאן?
תסלחי לי. אני כאן בגלל עוד ציור.
טוב...
שנינו מבינים מתי אין לנו סיכוי.
נפגענו. נפגענו!
לא לזוז!
לוק!
תן לי את הציור.
תחגרו. אנחנו חוזרים לבסיס.
תן לי את הציור.
אני לא יכול.
אתה באמת תגרום לי לירות לאחותך בראש?
תן לה את הציור, לוק.
- היא לא תפגע בך. - לא, אני דווקא כן אפגע בה.
תני לי לחשוב.
על מה אתה חושב?
אני חושב ש...
לוק!
אני חושב שאנחנו יכולים למצוא פתרון.
תן לי את הציור.
לא!
לוק!
לוק! לוק!
אמרתי לך שזו תהיה הרפתקה.
את בסדר?
אני בחיים, אם לזה התכוונת.
הצלחתם?
הוא אצלכם.
כן, הוא אצלנו.
היי. הכול בסדר?
ברור שלא הכול בסדר.
היא לא הייתה הורגת אותך.
- איך אתה יודע? - כי אילו היא הייתה הורגת אותך,
היא עדיין לא הייתה מקבלת את הציור. הציור היה אצלי.
זה היה הימור מסוכן מאוד על החיים שלי.
זה לא היה הימור.
זה היה מחושב.
היא נראתה עצבנית, נכון?
מי?
אתה בחור חכם.
איך הולך בהרפתקה?
אני חושבת שאולי זה קצת יותר מדי הרפתקני בשבילי.
את משעממת.
היי. תיזהר, בחור.
מה? משעמם יכול להיות מגניב.
תומאס.
אבא צריך לדבר איתך.
בסדר.
תמסרי ד״ש לדוד לוק.
אני רוצה שתיקחי את תומאס לזמן מה.
מתי? לכמה זמן?
מחר לדי הרבה זמן.
חתמתי על חוזה חדש ואני נוסע ליפן.
נשמע רציני. אבל שוב, לכמה זמן?
לשנה בערך.
שנה?
אני אהיה יועץ של תאגידי קרבר בטוקיו.
אוון קרבר?
איך את יודעת?
לא משנה. אבל ברור שאקח אותו. אני אאסוף אותו מחר.
נשמע כמו בשורות טובות.
מה אתה רוצה? אני עדיין לא מדברת איתך.
את עדיין כועסת בגלל מה שקרה בלוסיטניה?
שרלוט, כל מסע ששווה לצאת אליו...
אל תעשה את זה.
לא לעשות מה?
אל תנאם על ערך המסע כתירוץ.
האישה ההיא כיוונה אקדח לראש שלי.
היא לוהטת, נכון?
היא אחת מהשומרים. היא זו שנתקלתי בה בתאילנד.
כשאתה אומר ״נתקלתי״,
אתה מתכוון לכימיה המשונה והבעייתית שהייתה ביניכם?
כשאת אומרת ״כימיה״, את מתכוונת למשיכה?
כאילו שהיא נמשכת אליי?
נו, באמת. יש סיבה לכך שאתה עדיין רווק.
באמת? כל הפוסל במומו פוסל.
יודעת מה? בואי נתרכז בדברים החיוביים.
נשמע שקיבלת את הבן שלך בחזרה. מזל טוב. קדימה. אנחנו זקוקים לעזרתך.
מה מצבנו?
עכשיו יש לנו את כל חלקי הדרך, אבל אין לנו נקודת התחלה,
כך שזה חסר משמעות ללא הקשר.
היא יכולה להיות בכל מקום בעולם.
הרמברנדט של ונדרבילט חשף את האות וי,
אז יש לנו את כל האותיות.
אני די בטוחה שזו אנגרמה. היא תראה לנו איפה להתחיל.
מרף כבר ניסה להתאים אותן לשמות ערים מלפני 500 שנה.
הוא לא מצא כלום.
אולי האותיות לא מייצגות מקום. אולי הן מייצגות מספר.
כמו צופן החלפה.
בואו ננסה ניווט שמיימי.
נראה אם הדרך תואמת לקבוצת כוכבים כלשהי.
טוב.
אני לא מוצא משהו קרוב בכלל.
רגע. ״סקס את אונום״ זה בלטינית. זה כתוב על כל ציור.
בלטינית, וי היא דבליו.
נחמד. בסדר.
מרף, תחליף וי בדבליו ותעשה הרצה נוספת.
אתה מרגיש טוב?
יש ימים טובים ויש ימים רעים. תודה.
טוב, נמצאה רק מילה אחת.
״וויקד״ (מרושע).
הציורים הושלמו בתחילת המאה ה־17
ומי ישב על כס המלכות האנגלי בתחילת המאה ה־17?
המלך ג׳יימס.
השישי והראשון.
ומרושע?
התנ״ך המרושע.
הנה היא.
איבדתי אתכם.
המספרים שש ואחת מתייחסים למלך ג׳יימס.
הוא היה המלך השישי בשם ג׳יימס של סקוטלנד
והמלך הראשון בשם ג׳יימס של אנגליה.
הוא היה מלך של שתי המדינות במקביל, והוא מייצג את המספרים שש ואחת.
התנ״ך שמכונה תנ״ך המלך ג׳יימס, נקרא כך
כיוון שהוא היה מי שציווה להכינו.
והאח התאום הרשע והפחות מוכר שלו הוא התנ״ך המרושע.
בסדר. תמשיך.
ב־1631, נכתבה מהדורה של התנ״ך עם טעות.
הייתה בו חריגה מוזרה בעשרת הדיברות.
המילה ״לא״ הושמטה מ״לא תנאף״.
לכן, במקום זאת הפסוק היה...
״תנאף.״
ולכן הוא ידוע בשם התנ״ך המרושע.
אבל מה אם זו לא הייתה טעות?
מה אם זו הייתה דרך מכוונת לסמן עותקים מסוימים של התנ״ך
שמכילים את הפתרון להבנת הדרך?
לפעמים ברור עד כאב שאנחנו קרובי משפחה.
אנחנו צריכים להשיג את אחד מספרי התנ״ך האלה.
רובם הושמדו, הם ספרי כפירה.
לא כולם הושמדו.
אני חושב שאולי אני יודע איפה נמצא אחד מהם.
ידיים למעלה.
שניכם, תעברו לצד השני של השולחן. זוזו.
שרלוט פרדו. ״מואשמת לשווא.״
הבלש עבאס.
״אילו ידעתי איפה הוא, היית הראשון לדעת.״
לא, אתם לא צריכים להציג את עצמכם.
אני עוקב אחריכם בשנה וחצי האחרונות.
אני יודע עליכם יותר מאשר אתם יודעים זה על זה.
לוק ושרלוט פרדו,
ילדיו של הארכיאולוג המוערך הריסון פרדו.
ואני רואה שגם הצוות שלו כאן, עם תוספת בולטת אחת.
אוון קרבר.
שניכם הצלחתם איכשהו להפוך את מפעל החיים היוקרתי והלגיטימי של אביכם
לארגון פשיעה בינלאומי.
אתם אחראים לגניבת שש יצירות מופת יקרות ערך
בארבע יבשות שונות, ולצערכם,
עכשיו אנחנו מוצאים את עצמנו עם הגנבים והציורים תחת קורת גג אחת.
האל גרקו, הוולאסקס,
הווילדנס, רובנס.
תראי, שרלוט. עוד רמברנדט.
וכאן בסביבה אמור להיות הקאראווג׳ו.
רדו על הברכיים. כולם, עכשיו. עכשיו!
עכשיו!
גם אתה, מר שוטר.
אני לא מרוצה, לוק. גרמת לי לעבור דרך ארוכה כדי למצוא אותך.
למצוא אותי? אני ניסיתי למצוא אותך.
קאסם, אתה צריך לענות לטלפון שלך.
גנבת את הציור של הבוס שלי. אתה גורם לי להיראות רע מאוד.
עכשיו הלך עליך.
אתה חושב שאני טיפש, ולכן אתה טיפש.
אני לא טיפש. אני חכם.
עקבתי אחריו. מר אינטרפול, מר בוס.
הוא חכם מאוד. הוא מצא אותך, אבל לא מספיק חכם כדי לדעת שאני עוקב אחריו.
- ועכשיו מצאתי אותך. - והציור שלך נמצא שם.
תשחרר את ארבעתם, ואתה יכול לקחת אותו.
עדיין יהיה לך אותי, ואני יכול להפוך אותך לעשיר מאוד.
איך תעשה את זה אם תמות?
שמע, אני ממש מצטער שנאלצת לעבוד קשה כל כך,
אבל המיומנות וההתמדה שלך בהחלט השתלמו.
תסתכל מסביב.
יש כאן חמישה ציורים. אתה יכול לקחת את כולם.
עכשיו הם שלי בכל מקרה.
אחד מהם לא.
קאראווג׳ו.
והוא הדובדבן הגדול והמבריק שבקצפת בנוסף לכל חמשת הדובדבנים האחרים.
אז תשחרר את ארבעתם, ואני אגיד לך איפה הוא.
בסדר.
ארבעתכם. לכו.
- לוק. - אל תתווכחי.
- זה רעיון טוב? - פשוט תעשי מה שאומרים לך.
איפה הוא?
הוא ממש...
כאן.
לוק בורח!
השטח פנוי?
- תנאף -
לוק.
לוק!
אל תשתה.
לוק! לוק!
לוק, תשתה.
אלוהים.
אתה יודע שאתה עדיין מדבר מתוך שינה?
ממשיכים להזכיר לי את זה.
עכשיו אני פושעת נמלטת.
למרבה המזל, הבן שלי עכשיו בורח איתי.
וואו. זו הכוסית השנייה?
השלישית. רק התחלתי.
טוב, זה לקח זמן, אבל מצאנו סוף סוף
את חוש ההרפתקנות שאיבדת.
מצאנו או שכפית עליי את חוש ההרפתקנות?
חשבתי שההרפתקה הבאה שלי תהיה גידול משפחה,
אבל התברר שזה מסובך יותר ממה שציפיתי.
כדאי לך לנסות מתישהו.
אני לא מקנא בך. אבל אני מצטער על מה שקרה לנישואים שלך.
חשבתי שהוא ישתנה.
מתברר שלמרות כל המאמצים שלי, יש לו את כל התכונות של כלב.
זה אומר שהוא יכול ללקק לעצמו את ה...
חוץ מנאמנות.
נאמנות.
בעל. בוגד. בוז.
שמפניה בחינם. כן.
תראי אותך עכשיו. חזרת לעניינים.
חזרתי למסלול.
ידעת שאני איכנס למכונית ההיא.
שרלוט, אני מכיר אותך טוב יותר ממה שאת מכירה את עצמך.
מאז שהיינו ילדים, גם כשאמרת ״לא״ להרפתקה,
בעצם התכוונת ל״כן״.
אילו רק תמיד היית מאפשרת לי לעזור לך.
לא. תן לי לעזור לך לעזור לי.
שתית שלוש כוסות או שלושה בקבוקים?
מה?
בסדר.
מה אתה חושב שתקבל מהמעיין הזה?
כלום.
אבא. הכרה. מגיע לו.
מה? הוא לא התעקש לקבל הכרה, אבל אני אתעקש.
אחרי מה שהוא השיג, העולם חייב לו את זה
ולמשפחה שלנו מגיע להיות נערצת.
אני לא צריכה הערצה.
אבא בהחלט לא זקוק להערצה כי הוא מת.
טוב, זה לא יפה.
אז בעצם אתה אומר שאתה זקוק להערצה.
לא. לא לזה התכוונתי.
אני מכירה אותך טוב יותר ממה שאתה מכיר את עצמך.
לא נראה לי כי אני לא שותה שמפניה.
סליחה, אפשר לקבל את הבקבוק בבקשה? תודה.
תודה.
הבנתי. את רק מתחממת.
עכשיו כשאני חלק מההרפתקה, תן לי ליהנות ממנה.
- וינה אוסטריה -
- הספרייה הלאומית של אוסטריה -
- אני ממש לא מרגישה בנוח להשאיר אותו. - הוא בסדר גמור. הוא בחברת מיליארדר.
מה זה אמור להביע?
אולי הוא ילמד ממנו משהו.
טוב, מרף, תישאר כאן.
אם ככה, הנה, קח את אלה. תכניס אותם לאוזניים.
- נישאר בקשר. - מעולה.
ספרנית מגיעה.
- אני מניחה שאתה מר פרדו. - כן.
אני ראשת מחלקת הספרים הנדירים.
תענוג גדול לקבל את פניך ואת פני הצוות שלך.
מר קרבר היה נדיב מאוד.
גברת פרדו, הרשי לי לומר
שהמאמר שלך על יצירות פיקאסו מהתקופה שקדמה קוביזם היה יוצא מן הכלל.
תודה.
נפלא.
כן, תרצו לבוא איתי?
תשגיח עלינו מפני שוטרים או מתנקשים, מאפיונרים.
- אבעבועות הקוף. - ארבעת פרשי יום הדין.
תעוקת לב.
- אבולה. - כלבת.
- שלהבת? - אמרתי כלבת.
זו המסעדה הטובה ביותר בווינה.
אני בטוחה שישרתו אתכם היטב.
כעת אניח לכם, אך לפני שאלך,
הרשו לי לומר שההנהלה הייתה נרגשת מאוד
לקבל תרומה כה נדיבה לספרייה.
בשמחה.
אנא הודי לחברי ההנהלה על כך שאירחו את צוות המחקר שלי.
כמובן, אדאג להעביר את המסר.
- להתראות. - ביי.
אתה רוצה לשתות?
או שאתה רוצה משקה?
לא, אני בסדר כרגע. תודה.
שמעתי שאתה סוג של עילוי מוזיקלי.
זה מה שאומרים לי.
יש לי תחושה שאתה לא אוהב שיחות חולין.
יש לי תחושה דומה.
אימא שלי אמרה שאתה עשיר. אני יכול לשאול אותך שאלות אישיות?
הבמה שלך.
כמה אתה עשיר?
עשיר ברמה מביכה.
זה מתחיל במ׳?
- אכן, כן. - יש לך ספינה?
כן, יש לי.
- כמה גדולה? - באורך 120 מטר.
- יש לך מטוס? - טסת במטוס שלי ויש לי...
- מרשים. - לא בהכרח.
יש מטוסים ויש מטוסים.
אתה היית על המטוס הקטנצ׳יק.
עכשיו תורי.
רק רגע.
אמרת שהבמה שלי.
א-הא.
אתה מרוצה?
בוודאי שלא.
טמנת לי מלכודת? זה היה טוב.
גברתי, שתי כוסות שמפניה.
האוסף הפרטי שלנו נמצא כאן מאחור.
לא הרבה אנשים זוכים לראות אותו.
התנ״ך המרושע הוא גולת הכותרת שלנו.
אתם מתעניינים במשהו ספציפי?
אני אתן לך לנחש.
אני מניחה שכמו כולם
אתם רוצים לראות את הטעות הידועה לשמצה
בעשרת הדיברות, נכון?
״תנאף.״
זה מה שהופך אותו למרושע.
למעשה זה לא הדבר היחיד.
יש טעות דפוס נוספת בספר דברים פרק ה׳.
״ראו, ה׳ אלוהינו חשף בפנינו את תפארתו ואת עכוזו המרשים.״
טוב, אני חושב שכולנו מחכים בכיליון עיניים לראות את זה.
בבקשה.
- תנאף -
תזכרו שאתם תיירים, לא בריונים.
טוב, יש שינוי במצב.
לוק, חברה שלך כאן עם צבא שלם.
- טוב, זה מסובך. - מה אתה רוצה לעשות?
- סליחה, מה מסובך? - אני אטפל בזה.
תטפל במה?
את יכולה לכוון אותי לשירותי הגברים?
מצאת משהו?
עדיין לא. את בטוחה שהוא כאן?
הוא יהיה כאן. הוא פשוט יודע להיטמע.
כל היציאות חסומות.
איפה הכלבה המרושעת?
טוב, זה היה קל.
יופי. הצלחת להגיע.
אתה מחפש ספר?
את יודעת שהכול בגרמנית?
יש לך המלצות?
ניטשה.
אוי. לא בדיוק ספרים עם סוף שמח.
מוזר, בדיוק כמו להינטש בספינה טובעת.
התכוונתי להתנצל.
אבל ניטשה אמר שמה שלא הורג אותך...
רק מכעיס אותך יותר.
ובאותה נימה...
בסדר.
אקדחים או סכינים, בוץ׳?
יש לי צעיף.
טוב יותר בשבילי. אבל אתן לך סיכוי הוגן.
מן הסתם צחקתי.
היי.
סליחה.
אחותי חושבת ש...
סליחה.
התחלתי לומר...
שאחותי חושבת שזה קשר בעייתי.
אני חושבת שאחותך צודקת.
תפסיק להפוך את זה למסובך כל כך
אחרת אני איאלץ להרוג אותך.
״אחרת״? כרגע ניסית לדקור אותי בעין עם סכין.
רק כדי להאט אותך.
כן?
טוב, אני מתנצל כי כנראה לא הבנתי נכון.
חברים?
- אתה לא רוצה מה שאתה מחפש. - בסדר.
טוב. השגתי לנו עוד דקה.
מישהו יכול לשחרר אותי?
טוב, הם חסמו את כל היציאות.
נצטרך לעבור לתוכנית ב׳.
הצלחתם?
לא.
טוב, זה מאכזב. דב, תוכנית ב׳.
תוכנית ב׳.
אתן מריחות את זה?
לא.
אני מריחה.
אלוהים. זה ריח של עשן.
- אני מריחה עשן. - מה?
עשן? אני לא מריחה עשן.
תעצמי עיניים. תנשמי עמוק.
מה אתם עושים?
אנחנו לא יכולים לעשות את זה כאן. זה ייקח יותר מדי זמן.
לא. לא, לא. אני לא הסכמתי לזה.
היינו אמורים למצוא את מה שאנחנו צריכים ואז להסתלק.
ועכשיו הספרנית החביבה הזו
שוכבת חסרת הכרה על הרצפה... היא מתה?
היא לא מתה.
מה? ועכשיו תגנבו עוד פריט תרבותי יקר ערך?
שרלוט. אנחנו לא בגן החיות. אנחנו בג׳ונגל.
אנחנו לא בג׳ונגל. אנחנו בספרייה ציבורית.
הנקודה היא שמה שאנחנו עושים הוא בלתי צפוי,
וכשהמצב משתנה, אתה חייב להשתנות יחד איתו.
לכן תמיד יש לי תוכנית ב׳ טובה.
לא, אתה לא מקשיב לי.
זה בדיוק מה שקרה בלוסיטניה.
לא הסכמתי להיות מותקפת על ידי אישה בעייתית
- שמנסה להרוג אותנו... - צדקת בקשר אליה.
ואני לא מסכימה עכשיו להיות שותפה להרדמת אישה בגז
ולגניבת ספרות דתית.
זה היה תרסיס.
תראי, זו סיטואציה ייחודית, והיא לא נוחה. אני מבין.
אבל זה גם חלק מההרפתקה, ואין מסע טוב
בלי מכשולים ואתגרים שצריך להתגבר עליהם.
כן, אבל לא כשהמסע מסתיים בכלא.
אנחנו לא נגיע לכלא.
- איך אתה יודע? - כי עשיתי את זה הרבה פעמים...
וזה מעולם לא הסתיים בכלא.
לפעמים זה מסתיים בכלא.
- דב, בבקשה תתרכזי בפצצה. - פצצה?
זו לא פצצה.
פצצות זה לילדים. זה מטען חבלה מבוקר ומכוון.
שלוש, שתיים...
אחת.
אוי, לא.
אבא ציפור עוזב את הקן.
טוב. אני אחכה לך ביציאה שליד המזרקה.
טוב. קח את הדברים שלך. אנחנו הולכים.
איפה התנ״ך?
אני אקח אותך לסיבוב במטוס הגדול
אם לא תספר לאימא שלך על השמפניה.
כל עוד תישאר קרוב אליי, אין לך שום סיבה לפחד.
לפחד ממה?
תיכנס.
עדיף שלא תספר לה גם על התגרה.
- סוף טוב. - הללויה.
מה הריח הזה?
דוד לוק חשב שיהיה מהנה לזחול בביוב.
אל תיתן לה לשכנע אותך שזו הפעם הראשונה שלה.
מה איתכם, חבר׳ה?
אכלנו שניצל וינאי נפלא, נכון?
ושתינו בקבוק שמפניה.
שמפניה?
בשמפניה יש רק 12 אחוז אלכוהול.
ואז אוון הרביץ לשני חבר׳ה.
זה היה די מפתיע ומרשים.
מה אוון עשה?
השומרים חיפשו רק אותי. הוא לא היה בסכנה.
הם תקפו אותך?
זה לא דרמטי כמו שזה נשמע.
לא לגמרי נכון. זה היה די דרמטי.
לוק.
- הוא נראה בסדר. - כן, אימא, אני בסדר.
שום דבר לא בסדר בזה.
רחצת ידיים?
בוא איתי.
- אתה שיכור? - על מה את מדברת? אני בן 11.
משקה?
אנחנו צריכים למצוא את אוון קרבר.
אנחנו צריכים מעקב על כל מטוס, רכב וסירה שבבעלותו.
אז מה מצבנו?
טוב. סרקנו את התנ״ך פעמיים, ואין שום דבר בטקסט עצמו.
אבל בציפוי המוזהב של דפי הספר,
זיהינו תבנית חוזרת של 1,029 ספרות
שמורכבת רק מהספרות אחת עד שבע.
צופן?
מי שיצר אותו היה חייב להשתמש במערכת שכל אחד יכול להבין,
ללא קשר לשפה או לתרבות.
מספרים.
הבעיה היא שניסינו צופני סיבוב, החלפות,
אפילו צופנים עם מפתחות א־סימטריים.
שום דבר לא עובד.
- אתם לא יכולים לפענח אותו? - אנחנו נפענח אותו.
אנחנו נפענח אותו.
אתם בטוחים שהצופן מספרי?
לאן את הולכת?
זו הייתה טעות.
בסדר. זה בגלל הביוב? אני מצטער.
תומאס לא צריך להיות כאן.
אני מבין. באמת.
ובהתחשב במה שקרה, ברור שאת מפוחדת מאוד.
אבל האמת היא שזה... טוב בשבילו.
אלה החיים האמיתיים.
עם כישלונות וקשיים. כמו שאבא אמר,
הגמול הוא המסע, לא הפרס שבסופו.
זה המוטו שעל פיו אני חי.
לא, זה לא.
לקחת את המורשת של אבא,
והפכת אותה לעבריינות בוטה.
כל מה שאכפת לך זה הפרס בסוף והתהילה שמגיעה איתו.
אתה אובססיבי, לוק. זה לא מה שאבא דיבר עליו.
נשמע שאת מתבשלת עם המחשבות האלה.
אני לא משתפת איתך פעולה.
לא, כי את חיה לפי האתוס שלו בכל יום, נכון?
אני מצטערת שהחיים שלי לא מרגשים וזוהרים.
אבל אתה יודע מה? הם היו בטוחים עד שאתה הופעת.
- בטוחים? - כן.
איפה השמחה? את בכלל לא עוברת מסע.
תהיי כנה. היית מאושרת בחמשת הימים האחרונים יותר
מאשר בחמש השנים האחרונות. נכון? כן.
ואבא?
הוא היה מתבייש לראות אותך במוזיאון.
את לא אוצרת. את מוצג.
בחייך.
אבא הוא הדבר היחיד שהיה לנו במשותף.
עכשיו הוא איננו, ונראה שאין לנו שום דבר במשותף.
זה קצת... שרלוט.
- בוא נלך, תומאס. - שרלוט.
אימא. אימא, חכי.
כמה זה חמור?
בכלל לא.
אפשר להמשיך בבקשה?
- אימא. אימא! - תודה.
- אני מצטערת. אני יודעת שהיה לך יום קשה. - אבל אימא...
אני אמצא לנו מלון. אני אביא לך ארוחת ערב ואז...
- אימא! - מה?
זה לא מתמטיקה.
הדפוס שהם מצאו. זה לא מתמטיקה.
זה לא הולך, לוק. הקוד הוא חומה בצורה.
אז טעינו איפשהו. משהו חסר לנו.
היי.
- שלום. - לא. אני לא רוצה לשמוע.
מצטער.
תומאס.
שבע הספרות האלה אינן מספרים.
אלה תווים מוזיקליים.
מה?
השפה הכי אוניברסלית שיש.
ולמען הפרוטוקול,
ילד בן 11 פתר את הבעיה בזמן שהמומחים נתקעו.
אתה יכול לכתוב את התווים?
אני יכול לעשות משהו טוב יותר.
מרף.
תנגן שוב, תומאס
טוב, מצאתי.
השיר נקרא ״מים במדבר״.
הוא ישן. אף אחד לא יודע מי הלחין אותו.
אבל הוא נכתב על שבעת פלאי תבל.
אתה יכול להראות לי מפה?
עכשיו תדגיש את שבעת פלאי תבל.
תמקם את הדרך מהציורים מעליהם.
כל שש הנקודות מתיישרות... חוץ מאחת.
שש ואחת. המיקום השביעי.
ונותר רק פלא תבל אחד.
הפירמידות של גיזה.
תומאס.
תארזו מזוודות.
מה זאת אומרת תארזו מזוודות?
אנחנו נוסעים למצרים.
אי אפשר פשוט לעזוב הכול ולנסוע למצרים.
- אפשר. - לא.
אמרת שזה המסע שחשוב, לא הפרס.
אף אחד לא הולך לשום מקום אלא אם כן יש איזושהי אבטחה.
אני מסכים לחלוטין.
אז רק כדי להרגיע אותך, זה כבר טופל.
יש לי צוות שלם בכוננות. הם יכולים להצטרף אלינו לנסיעה.
אני מבטיח לך שאשמור עליו.
מה אני אומרת? לא. גם עם אבטחה, בשום אופן לא.
לוק.
אם תהיה לך הזדמנות לשתות מהמעיין, תשתה?
אני חושב שאת מבלבלת ביני
לבין החולה הסופני שמחפש אחר מרפא.
מה בדיוק אתה יודע על אוון קרבר?
אני יודע ששום דבר מזה לא היה אפשרי בלעדיו.
הוא אמר שהוא ישתמש בעורכי הדין שלו כדי להחזיר לי את הבן שלי,
ובמקום הוא העביר את הגרוש שלי לחצי השני של העולם.
ואנחנו לא מודים לו על כך?
הוא היה צריך להתייעץ איתי. תומאס לא יכול לראות את אבא שלו בכלל עכשיו.
אתה יודע איך הוא התעשר, נכון?
הוא משתלט על חברות כאילו שהוא מכריז מלחמה על אירופה בשנות ה־30.
בסדר, מה שהיה אז לא רלוונטי לעכשיו.
אנשים משתנים כשהם גוססים.
אני חושב שהוא רוצה לכפר על החמדנות והתאוותנות שלו.
אני חושב שהוא רוצה להשאיר מאחור מורשת חיובית.
אני חושב שהוא רק רוצה לשתות ולהחלים.
אני פשוט מקווה שהוא לא מתכוון למלא בקבוקים ולמכור אותם.
לכי לישון.
- קריית הוותיקן -
נכשלתי, אדוני.
לא. לא נכשלת כל עוד הם לא הצליחו.
התנ״ך בידם.
זה מצער.
הם יודעים מה להוציא ממנו?
הוא ימצא את הפתרון.
ב־400 השנים שעברו מאז כתיבתו, אף אחד לא הצליח.
הוא שונה.
הוא יצליח.
הרשי לי להזכיר לך שאסור שהוא יצליח.
והרשי לי להזכיר לך את המורשת שלך, להגן על האנושות מפני עצמה.
יש סיבה לכך שהמעיין הוחבא.
ויש סיבה לכך שבמשך אלפי שנים
דאגנו שהוא יישאר חבוי.
הוא פשוט עוצמתי מדי, מסוכן ומפתה
מכדי שהאנושות תחליט בעצמה.
הם בכלל יודעים מה הם מחפשים?
כמה לפרט?
חיי נצח. נעורים. יופי. עושר. בריאות. כוח.
להמשיך?
במילים אחרות, מה שנחשב בעיניהם לגאולה.
אבל זה לא כל הסיפור.
עד כה בחרת להפגין איפוק רב.
ובעיניי זה ראוי לשבח,
אבל למרבה הצער לא יעיל.
ניסית את היד הרחמנית.
כעת הגיע הזמן להיות היד המענישה.
את יודעת למה זה נועד?
- קהיר מצרים -
הפירמידות של גיזה נבנו בערך בשנת 2,600 לפני הספירה,
ולפרעונים הייתה אובססיה לחדרים סודיים.
הם בנו אותם בתוך הפירמידות
כדי להחביא את המגילות ואת הידע של תקופתם.
אם הם סודיים, איך אתה יודע שהם שם?
תראה אותך, חכמולוג.
לפני כמה שנים, כמה מדענים השתמשו בטכנולוגיה שנקראת מואוגרפיה
כדי לבצע סריקה תלת־ממדית של הפירמידות.
תראה.
איך השגת אותם?
אנחנו צריכים להודות לעשיר שלנו.
ותראה מה נמצא בסריקות.
חדרים סודיים.
המון חדרים. אלה חדרים שמעולם לא הגיעו אליהם, עד היום.
את בסדר?
כשנגיע לשם, אם נמצא משהו, תיזהר.
שרלוט, את דואגת לי?
זוכר את מסכת הזהב של אל השמש אינטי?
מעולם לא שאלת למה אבא לא לקח אותה,
לאור העובדה שהוא הקדיש את כל החיים שלו בחיפוש אחריה.
ואני מניח שאת יכולה לחבר את הקצוות.
- שאלתי אותו. - והוא אמר,
״המסע והפרס.״
הוא אמר, ״יש דברים שאי אפשר להסביר, אפשר רק לחוות.״
אז בבקשה, תיזהר.
פרופסור בישארה?
מר קרבר.
- אני שמח מאוד לארח אותך. - כן, כן.
אף אחד לא מכיר את ההיסטוריה של הפירמידות כמו פרופסור בישארה.
דב, מרף. תישארו כאן. תפקחו עין על החבר׳ה האלה.
מובן.
ווסטרגארד, תקים מעגל אבטחה. קדימה.
אני לא מבינה למה הם צריכים כל כך הרבה תיקים.
או את מה שנמצא בתוכם.
הפירמידות היו אטומות 3,000 שנים, עד שנת 820 לספירה...
תיזהרו על הראש...
כאשר עבדאללה אל־מאמון שכר אנשים שיפתחו אותן ויחפשו אוצרות.
ואז הכניסה המקורית הזו התגלתה.
- מאז... - וואו.
איתרנו את הגלריה ומעבר לה, את חדר המלך.
מכאן.
אם נרצה להגיע מתחת לחדר, לרדת למטה...
ידידי, אין כלום למטה.
לפי הסריקות שלנו, יש.
פרגר.
- בואו. - אדוני.
טוב, חבר׳ה. לעבודה.
מה אתם עושים?
לא, לא, לא, לא. אסור לכם לעשות את זה.
סליחה, פרופסור.
הזמן דוחק בנו.
לו הייתה לי שנה וחצי לטפל בכל הבירוקרטיה ובאישורים הדרושים,
תאמין לי, הייתי עושה את זה, אבל אני גוסס.
אין לי את הפריבילגיה הזאת.
- אני בטוח שאתה מבין. - לא.
מר קרבר, זה לא מתקבל על הדעת.
אז אני מקווה שתקבל את התנצלותי.
אפשר להיפטר מהפרופסור, בבקשה?
- מילר. - מכאן, פרופסור.
- לא. אתה לא יכול לעשות את זה. - תוציא אותו מכאן.
- לא! מר קרבר, זה מקום קדוש. - לך, עכשיו!
- אוון, הוא צודק. - מר קרבר!
אנחנו יכולים למצוא את הדרך פנימה. חייב להיות מנגנון או רצף כלשהו.
תן לי שעה, אני אצליח להיכנס.
- אני לא יכול. - חכה.
לפני רגע אמרת שנה וחצי, ועכשיו אתה לא נותן לי אפילו שעה?
אם אתן לך שעה, זה יהפוך לשלוש שעות,
ואז זה יהפוך ל...
אנחנו עלולים להישאר פה שלושה שבועות.
אני חושב שכולם צריכים לקחת צעד אחורה. אני לא רוצה שאף אחד ייפגע.
זה טוב. זה טוב.
תומאס. בוא איתי.
מה דעתך?
תקשיבי, בישארה כמובן צודק.
אבל יש משהו במה שאוון אומר.
שרלוט, זה כאן.
אני מרגיש את זה.
זה באמת משנה איך נגיע למטה?
כן. כן, זה משנה.
אני אומרת לך שמשנה איך נגיע לשם.
חבר׳ה, עברנו דרך ארוכה. כולנו.
ברגע שתראו את הפרס שמחכה מעבר לקיר,
השיחה הזאת תהיה חסרת משמעות.
- בואו. - אימא, בואי.
אני לא בטוח שאני אוהב את מה שאני רואה.
אני לא אוהב את מה שאני רואה.
תשאיר את כולם מאחור.
תישארו כאן.
יש מעבר.
תראי מי בדיוק הגיע.
אחר צהריים טובים, רבותיי.
אחר צהריים טובים, אדוני. לצערי הפירמידה סגורה.
מאכזב מאוד. קיוויתי מאוד להיכנס.
לא היום, לצערי. אירוע פרטי.
פניי לשלום.
אבל אני ממש צריך להיכנס.
אבל אם זו בעיה, יש לי מקל גדול שיכול לפנות את הדרך.
אבל גם לי יש מקל גדול...
שחוסם את הדרך.
הבנתי.
זה אירוע פרטי.
תיהנה מהתה שלך.
באיזה צד אנחנו?
נחכה ונראה מי מנצח.
אני מרגיש סערה מתקרבת.
לפי הסריקה, יורדים ישר למטה,
דרך מרכז החדר.
הוא צריך להיות מתחת לזה.
אז זה צריך לזוז.
- נאיר את המקום. - כן, אדוני.
מה זה?
זו אבן ראשה,
והיא זזה לאדן הזה.
אנחנו רק צריכים להבין איך להביא אותה לשם.
בואו פשוט נזיז אותה.
רבותיי, הוציאו את הנשקים הכי גדולים שלכם. אנחנו נזדקק להם.
כאן האינטרפול.
זהירות! זהירות!
זוזו! זוזו!
היא לא תזוז.
היא מקובעת.
המצרים היו מהנדסים מבריקים.
חייבת להיות דרך להזיז אותה.
אנחנו צריכים רק רגע כדי לפענח את זה.
בזמן שאתם חושבים, אנחנו נמשיך בעבודה.
- פרגר, כלים. - כן, אדוני.
מילר, תחזיר לו את אלה. תביא את הכלים הידניים.
תביא את הפטיש הכבד.
לוק.
האווירה השתנתה.
למה יש רובים בתיקים שלהם?
הם מאבטחים, שרלוט.
יש לי תחושה רעה. הוא לא מקשיב.
תראי, האיש בזבז ערימות של כסף כדי להגיע לכאן.
- טוב? - פרגר.
אנחנו לא יכולים להיות מופתעים שהוא נרגש.
הוא חושב שהגאולה שלו נמצאת שם למטה.
היי, אתה לא יכול לפלס את הדרך בכוח.
זה לא יעבוד, אדוני.
זו בזלת מאובנת. נהיה כאן שבוע שלם.
נביא את חומרי הנפץ?
מה? אוון, לא נפעיל חומרי נפץ כאן למטה.
הם מקצוענים. הם יודעים מה הם עושים. זה בטוח לחלוטין.
החדר הזה בן 5,000 שנה.
אין סיכוי שהוא בטוח לחלוטין.
אתה עלול למוטט עלינו את כל המבנה.
אני מסכים עם אחותי.
- אז אני מציע שתתרחקו. - תתרחק אתה.
- תן לנו כמה רגעים. - אתה לא חושב בהיגיון.
סליחה, את חושבת שאת אחראית על המבצע...
אתה חושב שהעובדה שיש לך כסף
מצדיקה את החרבת המקום?
את באה?
אם אתה הולך, אני באה.
תוודאו שלא עוקבים אחרינו.
תישארו פה. שאף אחד לא יעקוב אחרינו.
כן, אדוני.
טוב, חבר׳ה. שמעתם אותו. בואו נחפה על הפתחים.
זה התדרדר במהירות.
הגיע הזמן להצטרף לצד המפסיד.
את באה איתי?
תחפו עליי!
לך לעמדת הצלף.
בחרת בצד הלא נכון...
עכשיו אני אלמד אותך לקח.
השטח פנוי.
תקראו לחובש!
ראיתי מה עשית שם.
אנחנו באותו צד?
בוא נקווה שכן.
פרגר, אני... חושב שאולי כדאי שתיכנס ראשון.
הכתובות האלה... כולן פרדוקסליות.
מה הכוונה?
״הברכות שהן קללה.״
״מלאכים שהם שדים.״
״גאולה משולבת עם קללה.״
״ברוך הוא השותה ללא צמא.
האיש הצמא בוגד בעצמו.״
זה מבוי סתום.
זה נראה כמו עץ החיים.
התיעודים המוקדמים ביותר הם מתקופת בבל.
הלוח מייצג מפות קדומות.
ארבע קצוות העולם מוקפים בעץ החיים.
זו האלה נאונט.
וזה ענבר. הוא נוצר משרף קליפת עץ.
הוא מגן על עץ החיים.
תרבויות עתיקות מתייחסות אליו כאבן הבוערת.
עץ החיים לא יכול לצמוח בלי השמש.
זו הדרך?
אני חושב שזו הדרך.
זו דרך ארוכה למטה. יש לך רעיונות?
- מצנח? - תודה, לוק.
תומאס, תישאר קרוב אליי.
הכול בסדר, ג׳יי־פי?
לא. לא ממש, מילר.
תודה.
תראה מה מצאתי.
לא נראה מרשים במיוחד.
טוב, אולי זה לא נראה מרשים במיוחד.
אבל אם...
נאמין, יש שם כוח שנשגב מבינתנו.
הברכה שווה לקללה במידתה.
אם אינך מוכן לקבל את הברכה, תקבל את הקללה.
כדאי להיזהר.
אולי תמשיך מכאן, לוק?
כולנו כאן בשבילך, נכון?
כדי לרפא אותך.
בוא לא נדאג לזה עכשיו. קדימה.
סליחה, אתה שואל אותי או אומר לי?
אני מזמין אותך.
זה מה שאתה רוצה, לא?
מה קורה כאן, אוון?
את מוכנה לשם שינוי לא להתערב?
אין לך באמת בעיה בריאותית, נכון?
יש לי בעיה איתך.
אבל אתה לא גוסס?
כולנו גוססים. השאלה היא מתי.
מה שיש שם נועד רק לך, נכון?
אתה רק צריך עכברוש כדי לבדוק את המלכודת.
בואו לא נהיה נאיביים לגבי הסיבה שאנחנו כאן.
זה המשאב הכי יקר ערך בעולם, שרלוט.
אתה הולך או לא?
אוף, בסדר.
תן לי לעזור לך.
לוק! לא!
תבין, אני אנצח במשחק הזה.
לך.
לך!
הזרוע שלו מחלימה.
נראה אם הוא יחלים מזה.
לא!
למה לא שתית?
כולו שלך.
אני חייבת לעצור אותו.
חכה כאן.
ניסית את היד הרחמנית.
כעת הגיע הזמן להיות היד המענישה.
אז יודעת למה זה נועד?
אם האדם הלא נכון ישתה, תזדקקי למפתח כדי לעצור אותו.
המעיין יפתה אפילו את הנשמות החזקות ביותר,
אך עם הקסם מגיעה הונאה אכזרית.
אם תשתה את האנרגייה הטהורה הזו,
המעיין ייאלץ לקחת חיים מיקיריך.
אך אם אתה מעריך את עצמך יותר מכול,
לא יהיה תיווך, לא תהיה החלפה,
רק חיבור ישיר לעוצמה אינסופית.
חיבור חסר רחמים.
יום אחד האנושות תהיה מוכנה לקבל את מה שהמעיין מציע.
עד אותו יום, יש להגן עליו.
תומאס, תחזיק את היד שלי.
תומאס, מהר.
רוצו, רוצו, רוצו, רוצו.
קדימה. מהר, מהר, מהר.
תומאס, מהר.
קדימה, קדימה, קדימה, קדימה.
- תומאס! - קדימה!
קדימה, קדימה, קדימה, קדימה.
קדימה, קדימה, קדימה.
אל תתרחק, תומאס.
לוק!
בוא אחריי מכאן!
יצאת ללא פגע?
מעולם לא הרגשתי טוב יותר.
ואת?
כן.
זה היה כל מה שרצית?
לא.
זה היה פשוט...
הכול.
ואם אתה לא מוכן לכול, אל תשתה.
נתקדם?
היי.
אין רבים שיכולים לגעת ולא לקחת.
אז זה אומר...
שאני מרשים?
הכול בסדר, עבאס?
הכול כשורה?
עוד יום עבודה שגרתי.
מצאת את הציורים.
ועכשיו מצאת את אוון קרבר, הפושע שעומד מאחורי הפשע.
מצב נוח לחלקנו.
פחות עבודה מבחינתך, אה?
המרדף נמשך?
אני עדיין רודפת אחריך?
אני חושב שזה תלוי בך.
טוב, יש דברים שאסור למצוא.
- יש לך רשימה? - ולך?
יש לי כמה רעיונות.
העיקר שלא יוסיפו לי משימות.
להתראות, לוק.
היי, תודה שלא הרגת אותי.
עדיין לא.
אבל אם תיתן לי סיבה לרדוף אחריך, אני אעשה את זה.
דבס, תשרדי?
בפעם הבאה אני נכנסת איתך.
בקשה הוגנת. אתה לא, מרף.
כמובן. מצאת את מה שחיפשת?
לא. זה לא היה מה שחיפשתי.
מצטער שפיטרו אותך.
מצטערת שלא קיבלת את הפרס שלך.
טוב... אולי אבא צדק.
דברים מסוימים נועדו להישאר אבודים.
תמיד יש משהו לחפש.
תקשיבי, אני מכיר כמה אנשים בעיר, אספנים.
זה כסף טוב. אולי אוכל לעזור לך למצוא עבודה.
או אולי אנחנו יכולים למצוא משהו אבוד.
משהו ספציפי?
יש לי רעיון.
תרגום: גלעד וייס