Downloaded from YTS.MX
Mine damer og herrer, byd velkommen til
Official YIFY movies site: YTS.MX
Frankie Quiñones!
Tænk, hvis jeg ikke gjorde andet?
Klap ikke af det lort. Det ville være sygt, ikke?
Jeg når aldrig til en punchline...
"Hvordan var showet?"
"Det ved jeg ikke. Den lille gut gik bare derop..."
"Gud velsigne jer, tak."
Jeg kan lide at beatboxe.
Når som helst.
Komiker er en af de få professioner, hvor man kan beatboxe.
Man kan ikke være læge, vel?
Altså...
Du... var...
positiv... for...
for... for... For hvad, mand? Hold da kæft.
For højt kolesterol. Pis også, makker.
"Du skræmte mig, doktor, men det var en vild rytme."
Det er godt at være her i Portland i Oregon.
Ja.
I har vist mig kærlighed længe.
Det er en ære at filme mit show her, ikke?
Nemlig.
Folk er så søde her.
Man går forbi fremmede. "Hej." Jeg tænker: "Hvad fanden?"
Mig? "Ja, dig, hej." "Pis. Hej, hvordan går det?"
Selv de store, hvide skovhuggerdrenge. De ser ud, som om de lige har hugget brænde.
Jeg bliver nervøs, for jeg er så lille. Jeg er hernede.
Nogle gange ser de mig ikke. De støder ind i mig,
og jeg bliver bange: "Åh, pis."
Men de tager det pænt: "Undskyld, lille ven.
Kun muskler, ingen retningssans. Jeg støder ind i alt."
Hvordan går det? Ja, sådan er det.
Det er fedt at se et stort smil. For til mine shows
får jeg ofte en sej vato. Seje vatos.
De sidder helt oppe foran.
Lidt som ham her lige her.
- Hvad hedder du? - Fred.
Fred. Pis, du er Fred. Jeg er med.
Tak, fordi du smiler, Fred.
Nogle gange sidder seje fyre som Fred oppe foran,
men de sidder sådan her.
Hvis jeg er heldig, får jeg sådan en her.
Er det en hoste eller et grin? Ikke?
Men så møder man dem efter showet: "Hej, røvhul, du er hylende morsom.
Kan du tage et billede af mig og damen?
Rør hende ikke, jeg tæver dig, men du er sjov. Så sjov."
"Jeg så dig ikke grine en eneste gang under showet, men..."
Jeg er glad for, at du nød det i tankerne.
Det er videnskabeligt interessant at gøre det.
"Jeg har det så sjovt.
Det er så sjovt."
Hold da op.
Det bør man da studere.
Jeg er glad for, jeg voksede op med forskellige mennesker. Mest mexicanere.
Der er forskellige slags mexicanere. Det ved jeg.
Det lærte jeg, jo mere jeg rejste. Vi er sgu ikke alle ens.
Men mexicanerne, jeg voksede op med, lavede mange interessante ting.
Når en mexicaner i mit kvarter eller familie stillede dig et spørgsmål,
og du gav dem svaret,
var deres svar altid det samme, hver gang.
"Hold kæft, det er vildt." Hvad?
Min fætter spurgte mig: "Du, fætter?"
"Hvad så?" Han sagde: "Hvordan kom du herover?"
"Jeg kørte faktisk i min bil." Han sagde: "Det er vildt!"
Nej, det er faktisk slet ikke vildt.
Millioner af folk kører rundt i deres biler hele tiden
over hele planeten, så... Men det er vel vildt for dig.
Energien fra en sund, hvid kvindes latter føles godt.
Det er ligesom højtiderne. Der er overflod.
Men seriøst, hvide kvinder, tak for energien.
Nej, for seriøst, nogle gange, når jeg er deprimeret eller nede,
går jeg til brunch alene, et rart sted,
bare for at høre latteren og blive motiveret.
"Regningerne er betalt."
Fuck, tak. Tillykke. Sikke et liv.
Det er alle næringsstofferne helt siden begyndelsen.
Man kan høre sundheden i latteren.
"Lad os få en mimosa til, kælling."
"Du er sådan en luder. Jeg elsker dig."
De trives bare, det er så fedt.
Jeg kan godt lide hvide piger. Jeg datede en hvid kvinde i næsten fire år.
Ja, hun var hippie.
Vi holder stadig kontakten, ikke? En sej person.
Vi røg hash sammen og havde en masse gode samtaler.
Jeg mødte hende faktisk til en "open mic". Det er længe siden.
Jeg skulle prøve noget,
og det viste sig at være en blandet "open mic",
hvor man kunne gøre, hvad man ville: Comedy, musik eller snakke-poesi.
Hun gik derop og gjorde det.
Hun gik op på scenen med sine krystaller og energier.
Så præsenterede hun sig.
Det var vi ikke klar til.
Hun siger: "Jeg hedder Sun Diamond." Vi siger: "Fuck."
Sun Diamond går virkelig op i det.
Hun spildte ikke tiden.
Hun gik direkte til sagen. "Intergalaktiske minder.
Flytter til evige galakser.
Men nej, jeg kommer på afveje.
Og du godeste, hvad er det?
Jeg er i en tornado.
Men jeg er i midten, hvor der er roligt, ubevægeligt, regndråber
på min håndflade og så ind i min sjæl, ind i min sjæl.
Og du godeste, hvad er det?
Hvad er det, venner?
Det er et solsikkeblad, der falder blidt gennem tågen.
Hvor falder det? Det falder ned på min fod,
så jeg sparker det op i min sjæl.
Dominér. Dominér, dominér, dominér, dominér.
Forfør. Sun Diamond."
Jeg tænkte: "Hvad fanden var det?"
Jeg havde dårlig samvittighed. Det havde jeg.
Jeg anede ikke, hvad hun ville sige. Hvad?
Men jeg var tiltrukket af det.
"Hvad fanden er det? Lad os slå os løs."
Noget anderledes, ikke?
Men den aften, jeg mødte pigen, var jeg så taknemmelig.
For den aften, jeg mødte hende, lærte hun mig noget.
Man behøver ikke forstå noget helt
for at have sex med det...
Fokuser på den positive stemning.
Jeg tænker: "Fuck. Tak, mija."
Forbindelsen føles god.
Jeg datede engang en dyrepasser.
Det er sandt. Det var vildt. Jeg var på datingappsene.
Jeg satte området til overalt. I ved.
Jeg satte kryds i alle felter. Ja, jeg kan lide alt det lort.
Det var desperate tider.
Jeg matchede med en dame, der arbejdede i Santa Barbara Zoo.
Hun kørte hele vejen til LA for at se mig.
Det er en god køretur på to til fire timer.
Jeg var beæret, og vi havde det dødsjovt.
Hun var vild med dyr og den slags. Det var sjovt.
Det blev interessant under sex,
for hun begyndte at udspørge mig om dyrelyde...
Jeg skulle kende dyrene bedre.
Det var hendes teknik, og det var akavet for mig,
for det var et nyt forhold.
Jeg prøver at glemme det. Jeg er ovenpå og styre åndedrættet.
Hun siger: "Er du klar?"
Jeg siger: "Klar til hvad, mija? Vi er allerede i gang."
Hun sagde: "Nej, skat, quizzen." "Nå, ja, quizzen."
Hun sagde...
"Fuck, det ved jeg ikke. Er det en rødkælk eller... ?"
Så gik hun et niveau op. Det hylede mig ud af den.
Hun sagde...
"Fuck, det lyder eksotisk. Er det en tasmansk ara eller hvad?"
Og så sagde hun...
"Fuck, er det et æsel?"
Hun siger: "Nej, det er mig." Jeg tænkte: "Pis."
"Sikke et interessant væsen...
Det var vildt at høre de lyde komme ud af hende i de øjeblikke.
Vi havde en pige på holdet,
der altid sagde, hvor klar hun var til at drikke.
"Jeg drikker mig skidefuld i aften."
"Jeg har babysitteren til mandag." I tre dage, cabrona?
Du har børn. Det er vildt.
Det var altid hende, man skulle bære ud af klubben eller baren.
Normalt var det en af mine primaer.
Mange af mine kusiner er kraftige.
Det er der intet galt i, men de elsker at feste.
De går efter det. Lyset bliver tændt, de har de højhælede i hånden,
og deres fodsåler er helt sorte, ikke?
De er følelsesladede... "Jeg er skidefuld. Bær mig. Vi er familia. Bær mig."
Jeg siger: "Du er for tung."
Det er skørt, du spørger om det. Jeg er lille. Jeg kommer til skade.
Men jeg kan godt lide gorditaer. Jeg har intet imod dem.
Alle de hvide tænker: "Pis, nu bliver han helt mexicansk."
Det er gas.
- Min ven hernede. Hvad hedder du? - Marco.
Marco, prøvede du at gøre det eksotisk? Mark-oh.
Ved du, hvad en jaina er, Marco?
En jaina? Ja, en dame.
Ja, sådan. Ja! Pas på, Marco.
En jaina er som en pige for dem, der ikke ved det.
En gordita er en jaina i større størrelse, ikke?
Det er der intet galt i.
Torta betyder "sandwich",
men vi bruger det som slang for en jaina, der er stor som en gordita,
men meget mere aggressiv, ikke?
Ja, de angriber som professionelle fullbacks.
"Lad os komme i gang."
Hold kæft, den energi er utrolig, altså...
Dengang jeg drak lidt for meget,
stod jeg i baren og talte med en gordita, en rigtig sej pige.
Vi grinede meget og havde det sjovt, og hun siger: "Frankie, jeg er så flov.
"Jeg spildte min drink på mig selv." "Også mig."
Det kunne jeg relatere til.
Hun sagde: "Frankie, når baren lukker, så lad os hænge ud bagefter."
Jeg sagde: "Fedt, mand, jeg er på."
Jeg bor med min primo, men jeg har mit eget værelse,
og han har sit eget værelse, så bare rolig.
Hun sagde: "Det er fint, men lad os stoppe ved 7-Eleven."
Jeg sagde: "Jeg har kondomer.
Alt hvad vi skal bruge for at være sunde og sikre."
"Nej, fjols, det er ikke det. Jeg er sulten." Og jeg siger...
Hun bragte mig ind i sin verden.
Vi tog derhen, og de havde al den friske comida,
7-Eleven, kl. 02.30-03.00, og vi tog derhen.
Hun havde en lille nøglering, som et kort.
Hun var medlem af 7-Eleven. Jeg tænkte...
"Er det landsdækkende?"
Hun sagde: "Ja, alle steder." Så jeg sagde: "Vildt, mand...
Lad os tage et sted hen."
Vi tog i 7-Eleven og fik rabat,
så vi købte pizza, kyllingevinger og slushice.
Vi tog hjem til mig, og hun var sej. Hun var sjov og fik mig til at grine.
Hun havde et smukt smil, bare i stor størrelse,
men hun bevægede sig godt...
Men så ændrede hun musikken og satte farten ned.
Hun antydede, at hun ville lave seksuelle ting,
og jeg var sådan... Jeg blev lidt nervøs.
Men så... Det er sandt. Hun tog en af kyllingevingerne ud af kassen,
og som sagt fik vi den frisk, så den dampede stadig.
Hun viftede sådan her. Jeg fulgte røgen... Ikke?
Men så fik vi øjenkontakt gennem røgen. "Pis."
Hun sagde: "Kom her lige nu."
Jeg tænkte: "Hvad fanden?"
Men hun holdt øjenkontakt og sagde:
"Vær ikke en lille kælling, kom her." Så jeg sagde: "Fuck..."
Jeg gik derover, for jeg er jo ikke en lille kælling.
Hun siger: "Tag en bid."
Jeg tog en bid, og vingen var god.
Jeg sagde: "Sådan, 7-Eleven." Det var godt.
Men så tog hun fat i mit baghoved og skubbede det ind i knoglen. Sådan...
Men så begyndte vi at flirte rundt om knoglen.
omkring carne, I ved.
Vi lavede Lady og Vagabonden, men med en kyllingevinge.
Ja, nu sker der noget.
Makker.
Da vi var færdige, skubbede hun mig ned på sengen.
Hun gjorde sådan. Jeg sagde: "Wow."
Så lagde hun sig oven på mig. Jeg var forsvarsløs.
Jeg blev lidt nervøs, mand. For jeg er jo lille, hun er større.
Men så følte jeg mig varm.
Jeg følte, jeg blev krammet fra alle retninger.
På det tidspunkt havde jeg brug for det.
Jeg sagde: "Gudskelov for det, til min sjæl, min ånd."
Jeg var fanget derinde som en lille hotdog, men glad.
Men så åbnede min fætter døren. "Hej, primo." Jeg sagde: "Hvad så?"
"Jeg kan ikke se dig lige nu."
"Nej, rolig nu. Jeg er nedenunder, men jeg trækker vejret.
Jeg har det sjovt."
Så han lukkede døren, og vi fortsatte aftenen.
Vi hældte slushice på hinanden og havde det sjovt.
Og det er der intet galt i. Intet galt i det.
To singler havde en forbindelse. Jeg hader, når folk dømmer andre.
Jeg ville ikke dømme hende. Jeg håber ikke, hun gjorde.
Hun ringede nok til sin veninde: "Jeg var sammen med en lille gut i går."
Det er okay at have det sjovt.
Hold styr på dine prioriteter og tag dig af forretningen.
Det har min mor og far lært mig. Jeg elsker min mor og far.
Vi har et tæt forhold, ikke?
De fik mig i en ung alder, og nu er vi bare venner.
Men de havde altid positiv energi i huset, uanset hvad.
De holdt det positivt. "Nej, Frankie, positive vibrationer, mijo."
"Okay, mor, sådan er det."
De bankede mig stadig sønder og sammen.
"Positive vibrationer, cabrón."
Anfør med taknemmelighed.
Det er de gode vibrationer.
De knoklede røven ud af bukserne.
De var altid på dybt vand for deres børn.
Vi kæmpede med regningerne,
og vand og strøm blev jævnligt slukket i vores barndomshjem, ikke?
Men min far var i lære som tømrer,
og han fandt en hovedhane,
så når kommunen slukkede for vandet, sneg han sig ud og tændte igen.
"Tag et bad." Så slukkede han igen.
Så gik vi i kirke og sagde: "Vi er fromme mennesker."
Men når strømmen skulle slukkes, var min mor klar.
Man ved, det kommer. Man får en seddel på døren.
Hun havde en gammeldags ghettoblaster med DD-batterier.
Hun tog den med ind i stuen og tændte stearinlys,
og så holdt vi en dansefest, mig og min søster,
Det var, som om vi var på falsk campingtur.
Min mor sagde: "Du er min lille Bigfoot."
Så kraftfuld er musik, ikke?
Det er kraftfuldt. Ja, for fanden.
Man kan have en lortedag,
den værste dag i ens liv: "Mit liv er noget lort, makker."
Pludselig kører en bil forbi og spiller ens musik,
og man tænker: "Jeg klarer mig sgu. Fuck det.
Jeg kan stadig gå."
Min mor og far har stadig altid musik i huset,
musik, og de spiller alt. Salsa.
rancheras, mariachi, cumbias, det hele, I ved,
oldies, selv rockmusik, men gammeldags funk er deres religion.
Det er deres lort.
Ja, og de tog til Rick James' begravelse.
Min søster hedder Teena Marie. Sådan er det.
De havde tre chihuahuaer, der hed Earth, Wind and Fire. Jeg mener det.
"Vi har fattet det. I kan lide det."
Det var fedt, for de beholdt den positive energi,
og vi arbejdede os op. Vi arbejdede os op.
Vi gik fra en etværelseslejlighed til en blind vej, ikke?
Og der boede hvide mennesker. Jeg tænkte... I ved.
Min mor og far gav mig mit første par rulleskøjter,
og jeg var den første i familien.
Jeg var den første med rulleskøjter, og jeg kørte rundt: "Hey."
Mine fætre var ikke engang sure. De sagde: "Han gør det for os."
Men min mor begyndte at blive misundelig på det liv, hun og min far gav mig,
og det er ret vildt at se en forælder blive misundelig på en.
Min mor er fra ghettoen. Hun havde ingenting.
Hun så mig med rulleskøjter.
Jeg prøver at stå på rulleskøjter. "Hey." Jeg vendte mig om.
Hun siger: "Så du har en lille hvid ven på gaden?"
"Ja, mor, han er ret sej. Han er sød ved mig."
"Og du har dine små rulleskøjter på. Hold da op."
"Ja, du og far købte dem til mig."
"Kom her," og jeg skøjter hen til hende.
Hun siger: "Glem ikke, hvor fanden du kom fra, okay?"
"Okay, mor, jeg elsker dig." "Ja, ja."
Jeg tænker: "Pis, det var underligt."
Sådan er det, mand. Hun holder mig altid ydmyg.
Men selvom vi havde et godt liv, havde vi vores kampe.
Mange oplever vilde ting som børn, også mig, og man vil flygte, ikke?
Man prøver at finde måder at flygte på. Vi havde ikke råd til at tage til Aspen.
Så jeg begyndte at skabe figurer.
Jeg begyndte at blive andre, der kunne flygte. "Jeg er ham her nu."
Jeg fandt alt, hvad jeg kunne.
Jeg fandt et sprinklerhoved i min fars bil og lod, som om det var en mikrofon.
Jeg imiterede folk: "Jeg er den lille, mexicanske James Brown."
Jeg sagde: "Hej! Órale, wow."
Men så udviklede jeg karaktererne, ikke?
Nogle af dem kender I nu. Min primære er Creeper.
Det er min ven.
For dem, der ikke ved det, så er han fitnessinstruktør.
Han har et program, der hedder CholoFit.
Det giver resultater.
Men ja, jeg trak på folk omkring mig, dem der var tættest på mig,
og Creeper kom fra min far.
Min far var en gammeldags cholo, altid med pressefolder,
Chuck Taylor-sko, hvide T-shirts eller en Pendleton.
Han havde altid pomade i håret.
Han havde en lowrider.
Han havde en Impala fra '65 med kæde på rattet.
Hans underarme var store, for de har ikke servostyring.
Han ofrede det for looket.
Hans bedste ven døbte mig, min nino, min gudfar.
Han var formand for Viejitos Autoklub i over 30 år.
Jeg var omgivet af positivitet. Min far er et af de mest positive mennesker.
"Mijo, arbejd hårdt, behandl folk med respekt."
"Klart nok." "Ellers får du røvfuld." "Okay, far."
Sådan er det. Sådan er han.
Selvom han er et af de positive mennesker,
har han en fortid, som mange af os har.
Jeg kan huske engang, vi løb ind i en af hans gamle venner. Henry, ikke?
Henry begyndte at tale om fortiden foran min mor.
Det blev hurtigt underligt.
Det gør venner nogle gange. Vi må stoppe.
Men det er længe siden, ikke?
Vi var i centeret, hele min familie var der,
og jeg var et lille barn.
Min søster var der også,
og min far og min mor, det er min fars kone, og...
Ja.
Min far løber ind i sin ven Henry, en lille buttet fyr, der halter.
Vi hører ham på tværs af centeret. "Hey!"
"Hej, Lorenzo." Min far vender sig om.
"Henry?" "Hej, kammerat, jeg vidste, det var dig. Hej, hvordan går det?"
"Det går fint."
"Hey, kan du huske, da vi tog til TJ? Vi var helt ude at skide."
Min far sagde: "Ja, Henry, men det er længe siden.
Jeg har en familie nu, en kone, lige her."
Kan du huske, du var så stiv, at du var sammen med hende der?"
"Hun havde ét ben, makker. Hun havde kun ét ben."
Min far siger: "Nej, Henry, det var ikke mig!"
"Det var dig! Du lod døren stå åben, så vi kunne se på.
Du holdt hendes ene gode ben oppe. Du var nede med det."
Min far siger: "Fuck, mand!"
Min mor er rød, der kommer røg ud af ørerne, hun er så sur.
Det var et akavet øjeblik, men min søster og jeg så på hinanden:
"Var far sammen med en etbenet jaina? Det er fedt."
Det er ret sejt, I ved, én kærlighed.
Jeg gennemgik selv min lille cholo- periode,
for jeg arbejdede på loppemarkedet med min far, ikke?
Han vækkede mig kl. 4.00 på en lørdag.
Det gider man ikke som barn. Det er stadig mørkt udenfor.
Men man skulle stå i kø på loppemarkedet for at få et godt sted, ikke?
Vi solgte planter, lovlige planter.
Der fik jeg mit første par Dickies, min hvide T-shirt.
Jeg ville være nede med vennerne og råbe ad nogle cholaer.
Jeg tager det med hjem, og min mor siger: "Du tager det ikke på."
Min far siger: "Nej, lad ham. Hvis du skal gøre det, så gøre det ordentligt."
Fjolset vækker mig kl. 5.30 om morgenen for at lave folder i mine Dickies, ikke?
Stryge min hvide T-shirt og stoppe den ind. Jeg holdt måske to-tre måneder.
Men jeg blev lokket af den forkerte chola og blev overfaldet på toilettet.
Jeg har tolv hæfteklammer i hovedet.
Jeg tænkte straks: "Jeg tror, jeg vil være kunstner."
Jeg gik tilbage til Bugle Boy-jeans og cargoshorts...
Nogle i min familie troede på mig. De fleste gjorde ikke.
Men jeg har gjort det her længe.
Der er snart gået 20 år, ikke?
Ja, tak.
Jeg kan huske, da det var ti år.
Jeg begyndte, da jeg var 25, da jeg tog en mikrofon, så efter ti år
var jeg 35 år gammel, ludfattig og sov på min vens sofa.
Han tog 200 dollar om måneden, fordi han troede på mig.
Men jeg gjorde ingen gravide, så jeg kunne følge mine drømme
og blive en sulten kunstner.
Det var underligt for min familie, for der er ingen 35-årig mand
på nogen side af min familie, der ikke har børn.
Det var akavet, især for min farmor. Gud velsigne hende, hvil i fred.
Hun var god nok, men hun vrøvlede dagen lang.
Hun sad bare i lænestolen og lukkede lort ud hele dagen.
Hun havde ingen anden forklaring på, hvorfor jeg var 35 og barnløs,
så hun fortalte resten af familien, at jeg var bøsse.
Så jeg måtte forklare det: "Nej, bedstemor, man kan trække sig ud."
Hun så forbløffet på mig: "Qué?"
Hun forstod ikke videnskaben bag det.
"Hvad for noget?"
Men heldigvis, gudskelov, da jeg var 36,
begyndte det at køre. Jeg tjente penge på tv og turnéer.
Jeg begyndte at betale mine regninger. Jeg købte hus i Los Angeles, min fødeby.
I ved nok. Ja, det behøver I ikke. Ja.
Der er kun et soveværelse. Men fuck det, jeg ejer det lort.
Det er også to etager, ikke?
Så jeg siger: "Jeg er hernede lige nu, men måske går jeg derop."
Den mulighed er tilgængelig.
Men ja, jeg har en stor familie med mange fætre. Mange primoer.
Min far er mexicaner, min mor er indfødt,
så vi er frugtbare på begge sider.
Alle mine bedsteforældre fik mange børn,
så jeg møder nye fætre og kusiner hvert år.
Især efter jeg kom på tv. "Hey, primo, vi har altid troet på dig.
Kan vi få gratis billetter?"
Jeg siger: "Hvad hedder du?"
Men det er fedt, når de kan bekræfte det.
"Hold da kæft, vi er fætre. Du er 38, og jeg møder dig først nu."
Jeg elsker det, og mange af os voksede op tæt på hinanden.
Mange af os gjorde, men statistisk set er vi mange, så nogle er dumme.
Jeg har en fætter, han er ret dum.
Og han har ikke noget job, så det er sgu dobbelt så slemt.
Men han er den første af os, der altid vil diskutere
verdens problemer og debattere om politik og den slags.
Vi må sige: "Tag det roligt med alt det der.
Du har brug for et job til at tale om de ting."
Hvad? Hvad?
Dumheden kan jeg godt klare, ikke?
Men uvidenheden er noget helt andet.
Jeg lukker konstant lort ud til det fjols.
Han kommer stadig med trætte, homofobiske kommentarer:
"Du er bøsse, loco, hvad? Du elsker det. Du elsker det."
"Nej, jeg elsker det ikke. Hvad laver du? Vi er i Target.
Det er en underlig opførsel. Folk stirrer på dig."
Men selvom han er dum, er han stadig min familia, min primo, alt det gode.
Jeg hænger på ham. Så jeg prøver at hjælpe ham.
For et par uger siden inviterede jeg ham på frokost.
Det var en tirsdag. Jeg vidste, han var ledig.
Vi kører ned ad gaden. Han kommer altid med dumme kommentarer.
Vi kører ned ad gaden og skal have sushi,
måske vil måltidet hjælpe hans dumme hjerne.
Men vi ser to fyre gå hånd i hånd, ikke?
Det er ikke noget særligt, men han sidder på passagersædet.
Han ser dem gå forbi.
Han ser på mig og... Jeg tænker: "Hvor kommer det fra?"
Han siger: "Du ved."
Og jeg siger: "Nej, det ved jeg ikke."
"Fordi de holder i hånd.
De er på vej til at lave deres homoaktiviteter."
"Homoaktiviteter? Hvad er deres homoaktiviteter?"
"De knalder nok hinanden."
"Lad mig lige få det på det rene.
Du forestiller dig, at de knalder, lige nu?"
Han er helt...
"Du er det største homofjols i hele situationen lige nu."
Det var sørgeligt. Jeg sagde:
"Den eneste seksuelle aktivitet lige nu er i dit hoved. Det er fandeme skørt."
"Hvad? Hvad?"
De holder hinanden i hånden. Det tænker de ikke engang på.
"Vi har ikke flere avocadoer. Det er Randalls fødselsdag. Hvad skal jeg købe?
Randall er nok vores hund."
"De har andre aktiviteter.
Der er så meget andet at lave end at knalde folk, det er skørt."
Man kunne se ham regne på det i sit dumme hoved.
"Ja, de har vel andre aktiviteter."
Ja, de skal spise og alt muligt. Det er skørt, din klaphat!
For jeg finder mig ikke i det.
Man må lade dem være sig selv.
Jeg havde en onkel, en tío, som jeg troede var bøsse,
så jeg sagde: "Spring ud.
Jeg ved, du vil få kritik fra familien, men mange af os vil støtte dig."
Han endte med at blive gift. Han har tre børn. Det betyder ikke, han ikke er bøsse.
Han klarede det bare.
Men da jeg voksede op, elleve-tolv år, lå familiefesterne altid i weekenderne,
og han var altid til fodboldturnering.
Han dukkede op i sine små fodboldshorts,
men hans ben var muskuløse og brune.
Han hoppede altid rundt, og han havde mexicansk svenskerhår, hold da kæft.
Jeg siger: "Tío, stå stille. Jeg prøver at give dig asada."
Hvad så, makker?
- Hej, Frankie. Jeg kan lide dig! - Hvordan går det?
Hvorfor taler du sådan, når du er hvid? Er du mexicaner? Du er güerito! Ja, klart!
Det er vildt.
Tak, fordi du kom.
Tak, fordi du kom. Jeg sætter pris på det.
Güeritoerne er derude. Vi har Canelo og alt det pis.
Det er vildt. Derfor flipper jeg ud.
Når man møder hippier, og Gud velsigne hippierne,
jeg datede en i næsten fire år,
men deres huse er ofte lidt beskidte.
De kan godt lide at tage noget af jorden med ind.
Men de har altid et skilt i forhaven eller i vinduet, hvor der står:
"Red jorden." Start med at gøre rent i dit hus.
Det er vildt at have det skilt derude.
Men jeg synes, vi skal være gode ved jorden, mens vi er her.
Jeg synes, det er vigtigt, men at være selviske og tro,
vi bestemmer over planeten...
Planeten har været her i milliarder af år.
Dinosaurerne har allerede slået os. De var her i 165 millioner år.
Vi har været her i seks. Jeg er ked af at skuffe dig, men jeg tror ikke,
vi klarer os 159 millioner år mere.
Men det tripper jeg ud over. Dinosaurerne, 165 millioner år.
"Hey, vi styrer det her lort," og T. rex var den hårdeste.
"Jeg styrer det her spil," men al den styrke og magt,
men han kan aldrig klappe sin kvinde i røven
eller tage hende om livet på grund af de små arme.
Al den dino-pik, og han kan ikke klappe hende i røven...
Derfor brøler han hele tiden.
Han er pissesur. Den er lige der, bare...
Andre dinosaurer lukker lort ud.
Et par flyveøgler i træet. "Se det fjols, fætter.
Han kan ikke engang klaske røven.
Pis. Han hørte os. Af sted."
Det skete virkelig,
det er vildt at tænke på, i millioner af år.
Vi ved aldrig, hvad der vil ske.
I slutningen af 2019 begyndte jeg at spare penge op.
Jeg tænkte: "Det sker endelig. 2020 er på vej.
Jeg fik min lejlighed i februar 2020. Det bliver endelig mit år."
Og så, nej, I ved.
Det var et sygt år.
Jeg glemmer det aldrig.
Jeg turnerede med min ven, Craig Robinson, på østkysten.
Jeg er i Buffalo i New York, ikke?
Det er den 10. eller 11. marts, lige før lortet.
Vi sidder i hotellets lobby og ser nyheder. Vi passer os selv.
Lukker de det hele ned? Virkelig?"
Vi ender med at være et af de sidste fly fra JFK til LAX.
Vi måtte ikke engang komme ind i en terminal.
Alle er oppe at køre, men vi nåede til LAX.
Den lukker allerede ned.
Jeg ringer til min familie. "Hej, jeg er hjemme.
Det er vildt, men jeg er i LAX. Jeg kommer forbi.
Vi finder sammen og kommer igennem det."
Og de sagde: "Nej, mijo, du er skør."
Du laver comedy-shows og hilser på folk
og giver klør fem i lufthavnen. 'Positiv stemning.'"
De siger: "Behold den positive stemning i de to historier."
"Vi ved ikke, hvad det her er." Jeg tænker: "Fuck, okay."
Og jeg klarer mig ikke godt alene.
Jeg kan bo alene, men jeg skal have det her.
"Hvad så, folkens?" God energi.
Jeg kan spise alene.
Men da det kun var det, begyndte jeg at tænke underlige ting.
Hvad betyder din eksistens overhovedet? Vi skal alligevel dø, den T. rex... Pis.
Men så tænkte jeg, at det måske var et lyspunkt.
Måske en mulighed for at arbejde med mig selv.
Så det begyndte jeg på.
Jeg begyndte at drikke te. Jeg har aldrig drukket te.
Jeg drikker te, læser bøger, prøver at se mine dæmoner i øjnene
og blive et bedre menneske, men det blev kedeligt.
"Fuck det, jeg vil feste."
Så jeg gjorde som mange andre.
Jeg begyndte at ryge mig skæv.
Jeg bestilte fra BevMo! for at klare mig til kl. 13.00.
Okay, kl. 13.00. Så er det sgu happy hour!
Går op og ned ad trappen. Griber gelænderet. "Pandemi."
Og pludselig var jeg, alle mine venner og familie
forskere og læger. Sikke en forfærdelig tid.
"Jeg læste en artikel. Jeg har styr på smitten." Hold kæft. Du ved ikke en skid.
Men jeg læste en artikel...
Nogle af jer har måske læst den, en rigtig artikel,
der så medicinsk ud, havde et diagram og sagde,
at hvis man føler, man er udsat for COVID,
kan man tage kokain, så forsvinder det.
Det var ægte. Der var videnskabelige fakta bag den,
så jeg sagde: "Fuck, jeg vil ikke have det lort.
Jeg må tænke mig godt om."
Jeg skriver til en af mine fætre, som er god til at regne. Han sælger kokain og...
Inden for en time er der fire gram i min postkasse.
Så jeg går derud, men jeg var sikker.
Tog engangshandskerne på og sådan.
Gik ud til postkassen. Trak den ud. Tog den med ind i køkkenet.
Lagde den på bordet. Knuste den. Sænkede min maske.
"Okay, dræb COVID'en. Ja, internettet siger: 'Bliv indenfor.'
Du er et godt menneske."
At tage kokain alene er lidt af et faresignal.
Det blev hurtigt underligt for den lille ven.
Jeg prøvede virkelig at dræbe COVID.
Helt svedig uden trøje som en lille trold.
"Den COVID får mig ikke, bliv hjemme, makker."
Jeg holder min flaske tequila som en baby. Babyen.
Hvad fanden laver du?
Jeg blev så ensom, kammerat, fuck.
Stiv, skæv og ensom, det ender aldrig godt, I ved.
Som jeg sagde, jeg har lavet det her lort længe, ikke?
For over 20 år siden begyndte vi at lave videoer.
Man skal starte et sted og finde ud af det.
I starten eksperimenterede vi.
Jeg arbejdede med nogle fyre, og til en af videoerne måtte jeg købe en falsk røv.
Det er en form af en pornostjernes røv. I en kasse.
Den har huller, som fjolser gør ting med, men vi købte den til komedie.
Men de koster 400-500 dollar, ikke?
Så jeg smider den ikke væk...
Måske kan vi bruge den en anden dag til en anden video.
Så det var i den store kasse med tilfældigt lort, jeg ikke vil smide væk,
der bare er flyttet fra lejlighed til lejlighed i over 15 år.
Den endte med mig i min lejlighed.
Det var vildt, for jeg bor i Hollywood.
Det var utroligt at se Sunset Boulevard. Hollywood Boulevard var tom.
Det var som en film. Sådan var det mange steder, men alle barerne var lukkede.
Jeg var single dengang. Jeg er stadig single, men...
Men det var hårdt. Jeg havde det virkelig svært, så ensom.
Jeg lå i min seng på første sal og vendte og drejede mig...
Jeg tager en hvilken som helst jaina. Enhver pige lige nu.
Jeg var så ensom, at det gjorde ondt.
Men så begynder jeg at tænke: Der er den numse derinde.
Den er i skabet, i den kasse.
Men jeg prøvede at kæmpe imod. Det gjorde jeg.
Jeg sagde: "Lad nu være."
Jeg begyndte at tænke på min familie...
Din mor og far kom fra ingenting. Ghettoen, du ved.
Og de arbejdede så hårdt og ofrede så meget for at skabe muligheder for dig.
Jeg tror ikke, det var en af de muligheder, de tænkte på.
Men man kan kun støvsuge og gøre køleskabet et vist antal gange, ikke?
Så jeg ved ikke, hvorfor jeg gjorde det.
Men jeg tog den ud og satte den på en pude midt i værelset
for at præsentere det for mig selv. "Fuck, der er du."
Jeg blev endda lidt usikker. "Fuck, skal jeg tage et bad?"
Den lille ting ser godt ud.
Jeg går rundt om den. Jeg ved, mange af jer har set dem.
Det er bare den del. Benene er skåret af der, taljen der.
Det ligner en træstub, men med baller...
Jeg flipper ud over den.
Jeg havde alverdens tid.
Jeg var som en breakdanser, der ventede på det rette beat: "Er det nu?"
"Nej, det kan ikke passe. Du gør ikke det her underlige lort."
Men ja, jeg kom derind.
Nej.
Bare en lille mexicaner, høj på coke, der laver planke over en røv.
Undskyld, ikke så aggressivt.
Jeg var faktisk mere i slowmotion, for jeg var 92 % trist.
Betingelserne for mit liv, verden, mine handlinger i det øjeblik.
Jeg var ked af det.
Men de sidste otte procent holdt mig lige kørende.
Jeg prøvede at tale mig igennem det: "Du skal ikke være ked af det.
Folk gør det. Det er derfor, de laver de produkter.
De køber dem, tager dem med hjem, gør det. Det føles godt, ikke?
Jo, det føles godt."
Da jeg blev færdig, havde jeg det underligt.
Jeg ved ikke, om jeg burde.
Det var nok det sikreste, jeg kunne have gjort.
Men jeg sprang dramatisk ned under dynen og sagde: "Nej."
Da jeg vågnede, håbede jeg, det var et mareridt.
Jeg håbede, det bare var et mareridt,
men jeg vågnede til lyset, der skinnede gennem persiennerne, helt filmisk,
som solstråler på ballerne, der kigger op på mig.
"Hej, jeg er din dame nu." Hvad fanden? Det er skørt.
Jeg troede, de bare skulle rense luften. Om to måneder var det underlige lort væk.
Men nej, guvernøren sagde i lang tid. Jeg tænkte: "Fuck."
Så numsen kom aldrig tilbage i skabet. Den blev min ven.
Jeg har en stor seng. Jeg efterlod den bare der.
"Fryser du? Vil du have et tæppe?"
Jeg begyndte at tale med hende.
Det er kvindelige dele, men jeg kaldte den Bruce for at bevare besindelsen.
Jeg var ligesom, hvad hed han nu, Tom Hanks og hans volleyball, Wilson.
Men mit var et par baller, der sagde: "Vi kommer igennem det her."
Og at rense dem er ydmygende, ikke? Ja.
Nogle af jer ved det, røvhuller. Det ved jeg.
Den er formet som en hestesko indeni.
Man skal skylle det ud fra røven gennem skeden.
Men jeg gjorde det ikke indenfor. Jeg er ikke et dyr.
Jeg tog den med ud i baghaven.
Og sætte haveslangen i numsehullet, men helt trist...
Jeg tog den med ind i huset igen: "En frisk start."
Så siger de, det varer mindst et år. "Et år? Hvad fanden?"
Jeg måtte købe noget nyt bare for at overleve,
for den har stået i en papkasse i over 15 år,
så den var lidt skrøbelig.
Så blev det pludselig interessant. Nogle af jer har måske oplevet det.
Jeg søger på Amazons side for sexlegetøj og leder efter en anden ledsager.
Men 90 % af alting var udsolgt.
Så jeg tænkte: "Hold kæft, jeg er ikke alene."
Jeg følte mig forbundet med verden. "Vi gennemgår det her lort. Vildt."
Men en ting, de stadig havde dengang, var en termokande.
Flot termokande. Den var sort med inderside af krom.
Det lignede en direktørs termokande.
Men når man åbner toppen, er der en panocha, en vagina. "Hold da kæft."
Tittebøh, ikke?
Jeg bestilte den midt i en lockdown. Amazon har den på mit dørtrin næste dag.
Så jeg går derud med mine engangshandsker. Tillykke, og det var mit liv.
Jeg vælter fuld rundt derhjemme, høj med en termokande, taler til ballerne.
"Verden er skør, ikke? Sikke en tur. Vi kommer igennem det her."
Jeg har et kæmpe stuevindue, ikke? Jeg trækker gardinet for.
Jeg er klar til at gå til den. Jeg har lige fået den.
Jeg er næsten ved gardinet, og naboerne gik forbi.
Jeg tænker: Fuck. Jeg bor i en pæn bygning.
Jeg har hvide naboer, søde mennesker, og de kommer med mad til mig.
"Freddy lavede mere i dag." "Jeg elsker jer."
"Pokkers, de fangede mig lige."
Jeg er i bar overkrop. Mine brystvorter er ude. Jeg er på kokain.
Jeg klamrede mig til termokanden...
Men de vinkede bare. "Se, Frankie drikker kaffe."
Nej, jeg vil kneppe den. Der er en skede indeni.
Tak, fordi I lod mig være hudløst ærlig.
Men da vidste jeg, at jeg måtte på afvænning.
"For pokker da også."
Alle når bunden på forskellige måder,
men min bund var lavet af silikone, så...
Så jeg tænkte, at jeg allerede havde sparet lidt op.
Lad mig investere i mig selv.
Jeg tager til et godt sted i Utah.
For dem, der ikke ved det, styrer mormonerne hele delstaten Utah.
De drikker ikke kaffe eller alkohol, så de tager stoffer og hjælper dig af med dem.
Gud velsigne mormonerne. De hjalp mig.
De har gode faciliteter. De havde endda heste der.
De har noget hesteterapi, hvor man går med dem.
Hestene kan mærke ens energi og sige: "Du er langt ude."
"Hvordan vidste du det, hest? Hold da kæft."
At kende mit liv på den måde.
Videnskabeligt set er det vildt.
Men de havde noget, der hed familieuge, ikke?
Så jeg tager min mor og far med derud.
De laver noget, der hedder ildringen. Det er vildt, mand.
Så man sidder på knæ med sin ægtefælle eller ens kære.
I dette tilfælde sad mine forældre knæ til knæ,
og der er en kreds af alle de andre mennesker.
Der var kun hvide. Det var et dyrt sted.
"Fuck, jeg klarede det, men..."
Det er meget følelsesladet.
Det havde jeg aldrig forestillet mig om mine forældre.
De er fra ghettoen, men vi skulle.
For jeg var klar til at miste alt. Miste mit liv. Jeg var langt ude.
"Lad os komme igennem det her behandlings-lort."
Jeg var rundt på gulvet. Lad os gøre det. Så vi sidder der, knæ mod knæ.
Folk kredser om os. Der er...
Og så er der terapeuten.
Hun begynder at vejlede: "Okay, lad os gøre det.
Lad os bearbejde traumet og tale om dine problemer.
Jeg ser mig nervøst omkring,
"Jeg har knaldet en masse gorditaer.
Jeg blev misbrugt af et familiemedlem.
Jeg kneppede en falsk røv og en termokande."
Hun siger: "Du godeste. Hvad for noget? Hvad sagde du lige?"
"Vildt, termokanden har en vagina indeni."
Hun siger: "Nej, ikke det, det andet."
Jeg skulle have ringet til de gorditaer. Jeg har det skidt.
"Nej, det andet." "At jeg blev misbrugt af et familiemedlem?"
Hun sagde: "Ja, lad os tale om det."
Jeg sagde: "Det taler jeg ikke rigtig om.
Lad os tale om gode ting."
Hun sagde: "Nej, vi skal i gang. Har du talt med nogen om det?"
Jeg sagde: "Jeg blev skæv og følelsesladet engang."
Jeg sagde til en af mine venner: "Jeg blev misbrugt.
Det ødelagde mig." Og han sagde: "Hov, hov, du.
Tal ikke om det bøssepis, okay?"
"Hvad gør jeg så, makker?" Han sagde: "Du undertrykker det."
"Og hvad så?" "Så gemmer du det et sted."
"Gemmer? Og hvad så, mand?"
"Det ved jeg ikke, så lad det blive til en sygdom,
og du dør som en mand en dag.
Snak om det bøsselort. Hvad fanden?"
"Okay. Undskyld, kammerat."
Så spørger terapeuten: "Har du fortalt din familie det?"
Og jeg kiggede bare på dem, lammet.
"Sig det til dem, de er her lige nu. Sig det til dem lige nu."
"Jeg har fortalt dem det.
En måned senere inviterede de ham stadig til familiefesten,
velvidende at jeg kom.
"Hvordan havde du det med det?"
Jeg sagde: "Jeg følte mig såret. Jeg følte mig forrådt.
Men jeg ved, hvorfor de gjorde det.
Fordi det svin laver en skidegod carne asada."
Jeg græder. Min far græder.
Han ser op på mig og siger: "Det gør han, mijo.
Men derfor er det ikke i orden.
Og vi er kede af det, mand til mand."
Min mor siger: "Vi vidste ikke, hvad vi skulle gøre.
Det sker ikke igen." Og vi krammer.
Det var noget af det smukkeste, jeg har oplevet med min familia.
Vi krammer og græder, selv de hvide omkring os græder.
De siger: "Hvordan har mexicanerne råd til det her?
Og jeg er bare...
Så vi tørrer tårerne væk.
Min far tørrer tårerne væk, min mor, en smuk ting.
Vi overvandt det.
Til sidst siger min far: "Hey, mijo."
Jeg sagde: "Hvad så, far?"
"Må jeg stille dig et spørgsmål?"
Jeg sagde: "Ja, værsgo."
"Stak du virkelig din pik i termokanden?"
Jeg sagde: "Ja, far. Det gjorde jeg."
Han sagde: "Det er vildt."
Jeg hedder Frankie Quiñones!
Jeg elsker jer. Jeg elsker jer.
Tekster af: Søren B. Lykke