Downloaded from YTS.MX
Mina damer och herrar, kan vi få en applåd
Official YIFY movies site: YTS.MX
för Frankie Quiñones!
Tänk om det var allt jag gjorde?
Klappa inte. Ja, det vore sjukt.
Jag kommer aldrig till poängen, bara...
"Hur var showen?" "Jag vet inte. Grabben bara stod där och..."
Okej, Gud välsigne er, tack.
Som att beatboxa. När som helst.
Men som komiker, det är ett av de få yrken man kan beatboxa på.
Inte om man är läkare.
Som...
"Du...
testade positivt för...
För-för-för..." "För vadå?"
"För... högt... kolesterol." "Fan, kompis."
Typ: "Du skrämde mig, doktorn, men det är ett sjukt bra beat."
Det är kul att vara här i Portland, Oregon.
Ja.
Ni har visat mig kärlek länge. Det är en ära att filma min special här.
Ja.
Och folk är så trevliga här.
Man går förbi främlingar: "Hej." Vad fan?
"Menar du mig?" "Ja, du, hej." "Åh, fan! Hej, hur mår du?"
Till och med skogshuggarna. Vissa ser ut som om de precis har huggit ved.
Jag blir nervös, för jag är kort. Jag är här nere.
Ibland ser de mig inte. De går in i mig och jag blir rädd. "Åh, shit."
Men de är snälla. "Förlåt, lille kompis.
Bara muskler, ingen riktning här. Jag går bara in i allt. Läget?"
Det är coolt med ett vänligt leende, för ofta när jag uppträder
får jag ett tufft vato. Tuffa vaton. De sitter längst fram. Som snubben här.
- Vad heter du? - Fred.
Fred. Är du fredlig?
Men tack för att du ler, Fred.
Ibland sitter tuffa killar som Fred längst fram, men de sitter så här...
Om jag har tur, så gör de så här.
Var det en hostning eller ett skratt?
Men så ser man dem efter showen: "Du, din jävel, du är jävligt rolig.
Kan du ta en bild på mig och min tjej?
Rör henne inte, då får du stryk, men du är rolig. Så rolig."
Jag tänker: Jag såg dig inte skratta en enda gång, men...
Jag är glad att du gillade det i huvudet.
Det är intressant, vetenskapligt, att lyckas med det.
Det är som: "Jag har jättekul.
Åh, wow, så kul." Jäklar.
De borde studera det.
Jag är tacksam att jag växte upp bland olika sorters människor. Mest mexikaner.
Jag vet att det finns olika sorters mexikaner.
Jag märkte det ju mer jag reste. "Alla är inte likadana."
Men mexikanerna jag växte upp med, vi gjorde många intressanta saker.
När en mexikan i mitt område eller min familj ställde en fråga
och man svarade, så svarade de alltid likadant.
"Fan, vad knäppt."
Häromdagen sa min kusin: "Hej, primo."
Han frågade: "Hur kom du hit?" "Jag körde hit i min bil."
Han sa: "Fan, vad knäppt." Jag sa: "Nej, det är inte konstigt alls...
Folk kör sina bilar hela tiden,
i hela världen, så... Men det är väl konstigt för dig."
Energin från en frisk vit kvinnas skratt känns bra.
Det är som julen, ett överflöd.
Men allvarligt, vita kvinnor, tack den för energin.
Nej, för allvarligt, ibland när jag är deprimerad eller nere,
går jag på brunch ensam, på ett fint ställe,
bara för att få höra det där skrattet.
"Räkningarna är betalda."
Man tänker, fan, tack ska du ha. Grattis. Vilket liv.
Det är alla näringsämnen från början. Man hör deras hälsa i skrattet.
"Vi tar en mimosa till, din bitch." "Du är en sån jävla hora. Jag älskar dig."
De liksom frodas. Det är så coolt.
Men jag gillar vita tjejer. Jag dejtade en i nästan fyra år.
Ja, hon var en hippie.
Vi håller kontakten. En trevlig person. Vi rökte på, hade många bra samtal.
Vi träffades på en öppen mick för flera år sen.
Jag skulle fixa nåt, och det var en blandad öppen mick
där man kan göra vad man vill, som komik, musik eller poesi.
Hon gjorde sådant där.
Hon gick upp på scenen med sina kristaller och energier.
Sedan presenterade hon sig. Vi var inte redo för det.
Hon sa: "Jag heter Sun Diamond." Vi tänkte: "Fan."
Sun Diamond, hon menar allvar.
Och hon slösade ingen tid,
hon satte i gång direkt. Hon sa: "Intergalaktiska minnen.
Flyttar till eviga galaxer. Men nej, jag kommer från ämnet.
Och oj, herrejösses, vad är det här?
Jag är i en tornado.
Men jag är i mitten där det är lugnt, stilla, regndroppar
i min handflata och in i min själ.
Och oj, herrejösses, vad är det här?
Vad är det?
Det är ett solrosblad som faller genom dimman.
Och vart faller det? Det faller på min fot,
så jag sparkar upp det, in i min själ.
Dominera. Dominera, dominera, dominera, dominera.
Förföra. Sun Diamond." Och jag tänkte: "Vad fan var det där?"
Jag kände mig hemsk. Jag hade ingen aning om vad hon menade.
Men jag var lockad av det.
Vad är det där? Vi kan väl hänga?
Något annorlunda.
Men när jag träffade henne var jag så tacksam,
för jag lärde mig något av henne. Att man behöver inte förstå något helt
för att ha sex med det. Bara fokusera på de positiva vibbarna.
Det är som: "Tack, mija. Kontakten känns bra."
Jag dejtade en djurskötare.
Det är sant. Jag var på dejtingapparna. Inga avstånd var för långt borta.
Jag kryssade i alla rutor av intresse. "Jag gillar allt."
Jag var desperat.
Jag matchade med en tjej från Santa Barbara.
Hon jobbade på Santa Barbara Zoo. Hon körde till LA för att hänga med mig.
Det tar två, ibland fyra timmar att köra.
Så jag var hedrad och vi skrattade mycket. Hon gillade djur. Det var kul.
Men det blev intressant när vi hade sex för hon förhörde mig om djurläten.
Hon ville att jag skulle känna till djur. Det var hennes teknik och det var pinsamt,
för det var en ny relation, jag försöker. Jag är ovanpå där och andas.
Hon säger: "Är du redo?" Jag säger: "Redo för vadå? Vi gör det ju redan."
Hon säger: "Nej, älskling, frågesporten." Jag säger: "Ja, frågesporten."
Och hon...
"Fan, jag vet inte. Är det en rödhake?"
Sedan blev det avancerat. Det var asjobbigt.
"Fan, det låter exotiskt. Är det en tasmansk ara?"
Och sedan lät hon...
Jag sa: "Fan, är det en åsna?" Hon sa: "Nej, det är jag, dummer." "Fan."
Vilken intressant varelse...
Det var intressant att höra de ljuden i de stunderna.
Vi hade alltid en tjej i gänget som tjatade om att hon ville bli hög.
"Jag ska bli hög som fan i kväll.
Jag har barnvakten till måndag." "I tre dagar, cabrona?
Du har barn, det är helsjukt."
Hon var alltid den man fick bära ut från klubben eller baren.
Det var oftast en av mina primas. Många av mina kvinnliga kusiner är stora.
Det är inget fel med det, men de gillar att festa. De kör hårt.
Lamporna tänds, de har skorna i händerna, fotsulorna är svarta och bruna.
De är upprörda... "Jag är körd. Bär mig. Vi är familia.
Bär mig." Jag säger: "Du är för tung.
Varför frågar du mig? Jag är liten. Jag kan skada mig."
Men jag gillar gorditas. Jag har inget emot dem.
Alla vita tänker: "Fan, han blir mexikansk här." Jag skojar.
- Killen här nere. Vad heter du? - Marco.
Marco, försökte du göra det exotiskt? Mark-oh.
- Vet du vad en jaina är, Marco? - Ja, en kvinna.
Ja, det är bra. Så, ja! Se upp, Marco...
En jaina är en brud, en tjej, för dem som inte vet.
En gordita är en jaina i större storlek.
Inget fel med det. En torta betyder "smörgås",
men det är slang för en jaina som är lika stor som en gordita,
men mycket mer aggressiv.
De anfaller en som rugbyspelare. "Nu jävlar." "Åh, fan."
Energin är otrolig...
Förr, när jag brukade dricka för mycket,
stod jag i baren och pratade med en gordita, trevlig tjej.
Vi skrattade och hade kul, och hon säger: "Frankie, jag skäms så.
Jag spillde på mig själv." Jag sa: "Jag med."
Jag kunde relatera till det som hände.
Hon sa: "Frankie, när baren stänger kan vi väl hänga?"
Jag sa: "Javisst, gärna det.
Jag bor med min primo, men vi har varsitt rum, så det är lugnt."
Hon sa att det var okej, men ville stanna vid 7-Eleven.
Jag sa: "Jag har kondomer, allt vi behöver för att skydda oss hemma."
Hon sa: "Nej, det är inte det. Jag är hungrig." "Jaha..."
Så hon tog med mig in i sin värld.
Det är då som de har all färsk comida. 7-Eleven, kl 02:33, och vi gick dit.
Hon hade en nyckelring som en tarjeta. Hon var medlem i 7-Eleven.
"Gäller det i hela landet? Hon sa: "Ja." Så jag sa: "Jäklar. Vi åker nånstans."
Så vi gick till 7-Eleven. Vi fick rabatt,
så vi köpte pizza, kycklingvingar och slurpees.
Vi åkte hem till mig och hon var trevlig. Hon var rolig.
Hon hade ett vackert leende, bara lite större, men hon rörde sig bra...
Men sedan bytte hon musik, saktade ner.
Hon insinuerade att hon ville göra sexuella saker,
så jag blev lite nervös.
Hon tog ut en av kycklingvingarna ur lådan
och den var färsk, så det rykte fortfarande om den.
Hon viftade med den och jag följde röken så här...
Så fick vi ögonkontakt genom röken. "Åh, fan."
Hon sa: "Kom hit med dig nu." Och jag tänkte: "Vad fan?"
Men hon höll ögonkontakt och sa:
"Sluta vara en bitch och kom hit." Så jag sa: "Fan..."
Så jag närmade mig, för jag är ingen liten bitch.
Hon säger: "Ta en tugga."
Jag tog en tugga och vingen var god!
Jag sa: "Bra jobbat, 7-Eleven. Den var god!"
Men så tog hon tag i min nacke och tryckte in den till benet...
Men så började vi flirta, runt benet, runt köttet.
Vi gjorde som Lady och Lufsen, fast med en buffelvinge.
Ja, nu händer det saker.
Mannen.
Sedan knuffade hon ner mig på sängen. Hon gjorde så här. Jag sa: "Jäklar..."
Så satte hon sig på mig. Jag var försvarslös.
Sedan blev jag lite nervös. Jag är en liten kille, och hon är stor.
Men sedan kände jag mig bara varm.
Det kändes som om jag blev kramad från alla håll.
Vid den tidpunkten i mitt liv behövde jag det.
Jag sa: "Tack gode Gud för min själv, min ande."
Jag var fångad som en liten varmkorv, men nöjd.
Men så öppnade min kusin dörren. "Hej, primo." Jag sa: "Läget?"
Han sa: "Jag ser dig inte."
Jag sa: "Oroa dig inte. Jag ligger underst, men jag andas."
Så han stängde dörren och vi fortsatte kvällen.
Vi hällde slurpees över varandra och hade kul.
Det är inget fel med det. Två singlar fick kontakt.
Jag hatar när folk dömer andra.
Jag skulle inte döma henne. Hoppas att hon inte dömde mig.
Eller så ringde hon sin kompis: "Jag raggade en kortis i går kväll."
Det är okej att ha lite kul. Bara man sköter det snyggt.
Mamma och pappa lärde mig det. Jag älskar min mamma och pappa.
Vi står varandra nära. De fick mig när de var unga och nu är vi polare...
Men de hade alltid positiv energi hemma, oavsett vad.
De höll det positivt. "Nej, Frankie, positiva vibbar."
"Okej, mamma, visst." De spöade ändå skiten ur mig.
"Positiva vibbar, för fan!" Vägled med tacksamhet.
Det är riktigt bra vibbar. Och de jobbade häcken av sig.
De tog sig vatten över huvudet för barnen, så ett problem var räkningarna.
Att vi fick vattnet och elen avstängd hände regelbundet när vi växte upp.
Men min pappa var snickarlärling
och han fick tag på en vattennyckel.
Kommunen kom och stängde av vattnet, men han satte på det igen.
"Duscha fort", så stängde han av.
Sedan gick vi till kyrkan: "Vi är bra människor..."
När elen skulle stängas av var mamma redo. Man får en rosa lapp på dörren.
Hon hade en bergsprängare med DD-batterier.
Hon tog ut den i vardagsrummet, tände en massa ljus
och så dansade jag och min syster, som om vi låtsades campa.
Mamma sa: "Du är min lilla Bigfoot-kille."
Det är sådan effekt som musik har.
Det är mäktigt. Ja, för fan.
Man kan ha den värsta dagen i sitt liv. "Fan, mitt liv är för jävligt."
Plötsligt kör en bil förbi och spelar ens låt.
Man tänker: "Det ordnar sig. Skit samma. Jag kan fortfarande gå."
Mamma och pappa spelar jämt musik.
De spelar allt. De spelar salsa, rancheras, mariachi, cumbias,
rockmusik till och med, men deras religion är gammaldags funk. Det är deras grej.
Ja. De gick på Rick James begravning. Min syster heter Teena Marie.
De hade tre chihuahuor som hette Earth, Wind and Fire. Seriöst.
"Fan, vi fattar. Ni gillar dem."
Det var alltid bra stämning hos dem och vi jobbade oss upp.
Vi gick från en tvåa till en återvändsgata.
Det bodde vita människor där.
Jag fick mina första rollerblades. Jag har många kusiner.
Jag var den första med rollerblades och jag var där ute och...
Mina kusiner blev inte ens arga. De sa: "Han gör det för oss!"
Men mamma blev avundsjuk på livet som hon och pappa gav mig.
Det är sjukt när en förälder blir avundsjuk på en.
Mamma är från slummen, hon hade ingenting.
Så hon såg mig med rullskridskor och tänkte: Oj...
Jag försökte rulla i väg. Hon sa: "Du!" Jag vände mig om.
Hon sa: "Så du har en liten vit vän på gatan?"
"Ja, han är cool. Han är snäll mot mig."
"Och du har dina små rollerblades och sånt. Oj."
"Ja, du och pappa köpte dem åt mig."
Hon sa "Kom hit" och jag åkte dit.
Hon sa: "Glöm inte var fan du kom ifrån."
Jag sa: "Jag älskar dig." Hon sa: "Jag älskar dig med." Det var konstigt.
Det där är allvarligt. Hon håller mig alltid ödmjuk.
Men trots det så hade vi våra svårigheter. Många har det jobbigt som barn.
Det gjorde jag, och man vill fly.
Man försöker hitta sätt att fly, och vi hade inte råd att åka till Aspen...
Så jag började skapa karaktärer och spelade roller. "Jag är den här nu."
Jag tog det jag hade. Jag hittade ett sprinklerhuvud i pappas arbetsbil.
Jag låtsades att det var en mikrofon.
Jag imiterade folk. "Jag är den lilla mexikanska James Brown."
Och jag sa liksom "Hej! Órale, wow."
Så utvecklade jag karaktärerna.
Och några känner ni till nu. Främst Creeper. Det är min polare.
För er som inte vet, ja, han är en cholo- fitnessinstruktör.
Han har en rutin som heter CholoFit.
Den ger resultat.
Jag tog intryck av dem omkring mig, och Creeper kom från min pappa.
Pappa hade alltid pressveck,
Chuck Taylors, vit t-shirt eller Pendleton.
Han hade alltid pomada i håret.
Han hade en lowrider, en Impala från 1965 med kedjeratt.
Muskulösa armar på grund av styrningen.
För att se tuff ut, uppoffringen...
Hans bästa vän döpte mig, min nino, min gudfar.
Han var ordförande i Viejitos bilklubb i över 30 år.
Jag var på den positiva sidan av kulturen. Pappa är en av de mest positiva jag vet.
Alltid: "Du, mijo, jobba hårt, behandla folk med respekt."
"Javisst, pappa." "Annars får du stryk."
Sådan är han.
Och även om han är positiv, så har han ett förflutet, precis som många av oss.
Jag minns en gång när vi sprang på en av hans gamla polare, Henry.
Henry började dra upp gamla grejer inför min mamma. Det blev pinsamt.
Polare gör så mot varandra ibland. Vi måste sluta. Men det var länge sedan.
Vi var i köpcentret, hela min familj var där,
och jag var ett litet barn. Min syster var där, hon var också liten.
Och min pappa och min mamma, det är min pappas fru, och...
Ja.
Pappa springer på sin vän Henry, en knubbig kille som haltar.
Han ropar tvärsöver gallerian. "Hör du! Lorenzo, kompis!" Pappa vänder sig om.
"Henry?" "Hej, kompis, jag visste att det var du. Hur har du haft det?"
Pappa sa: "Jag har haft det bra." "Kompis, minns du när vi åkte till TJ?
Vi var så höga."
Pappa sa: "Ja, Henry, men det var länge sedan.
Jag har en familj nu, en fru, precis här."
"Du blev så hög att du var med den där bruden.
Hon hade bara ett ben."
Pappa sa: "Nej, Henry, det var inte jag!"
"Det var det visst! Du lämnade dörren öppen så att vi kunde titta.
Du höll upp hennes enda ben. Du körde hårt."
Pappa sa: "Fan!"
Mamma var röd, det rök ur öronen, så arg var hon.
Väldigt pinsamt, men jag och min syster tittade på varandra.
Har pappa legat med en enbent jaina? Det är rätt coolt. Man ska älska alla.
Jag gick igenom egen wannabe-cholo-fas. Jag jobbade på bytesmarknaden med pappa.
Han väckte mig kl 04:00 på en lördag.
Det vill inte barn göra. Det är fortfarande mörkt.
Men man fick ställa sig i kö för att få en bra plats.
Vi sålde växter, lagliga. Där fick jag mina första Dickies, vita t-shirt.
Jag ville hänga med polarna och snacka med cholas.
Men mamma sa: "Du får inte ha på dig det där."
Pappa säger: "Nej, låt honom. Om du ska göra det, ska det vara rätt."
Idioten väckte mig halv sex på morgonen för att jag skulle stryka mina Dickies.
Stryka min t-shirt, stoppa in den. Det höll i två, tre månader.
Men jag stötte på fel chola och blev påhoppad i badrummet.
Jag har 12 häftklamrar i huvudet.
Jag tänkte: "Jag ska nog bli konstnär."
Jag bytte tillbaka till Bugle Boy-jeans och cargoshorts...
Vissa i min familj trodde på mig, de flesta inte.
Men jag har gjort det här länge, snart 20 år. Tack.
Jag minns när jag hade hållit på i tio år. Jag började när jag var 25.
Jag är 35 år, pank som fan, sover på min polares soffa.
Han tar 200 dollar i månaden för att han trodde på mig.
Men jag gjorde ingen gravid, så jag kunde följa mina drömmar
och bli en svältande konstnär.
Det var konstigt för många i min familj, för jag är den enda 35-åringen utan barn.
Det var pinsamt, särskilt för min farmor.
Hon var bra, men hon satt i vilstolen och snackade skit hela dagarna.
Hon hade ingen annan förklaring till varför jag var 35 utan barn,
så hon började säga att jag var gay.
Så jag fick förklara för henne. "Nej, farmor, abuelita,
man kan dra ur, och..."
Hon tittade på mig undrande, liksom "Va?"
Som om hon inte förstod vetenskapen bakom det.
"Vad?"
Men tack och lov, gracias a Dios, när jag var 36,
började jag tjäna tv-pengar, turnépengar.
Jag började betala räkningar. Jag köpte en bostad i Los Angeles.
Ni fattar? Det behövs inte.
Det är bara en tvårumslägenhet, men jag äger den.
Det är två våningar också. "Jag är här nere nu,
men jag kanske vill gå upp dit."
Det alternativet finns.
Men jag har en stor familj, många kusiner, många primos.
Pappa är mexikan, mamma är ursprungs- amerikan, så vi är fertila på båda sidor.
Mina mor- och farföräldrar har också barn. Jag träffar nya kusiner varje år.
Särskilt när jag kom med på tv. "Du, primo, vi har alltid trott på dig.
Kan vi få gratisbiljetter?" Jag säger: "Vad heter du?"
Men det är coolt när de kan verifiera det.
"Vi är kusiner. Du är redan 38 år och jag träffar dig för första gången."
Många av oss växte upp nära varandra.
Men statistiskt sett är vi många, så vissa kommer att vara dumma.
Jag har en kusin, han är rätt dum.
Och han har inget jobb, så det är ju inget vidare heller.
Men han är den första av oss som alltid vill ta upp
och diskutera världsfrågor och debattera om politik.
"Du måste lugna ner dig med det där.
Du behöver ett jobb för att prata om sånt."
"Va? Va?"
Dumheten kan jag stå ut med, men okunnigheten är en helt annan sak.
Jag pratar alltid skit med den dåren.
Han kör med homofobiska kommentarer:
"Du är gay, du vill ha det så där. Du älskar det. Du älskar det."
"Nej, jag älskar det inte. Vad gör du? Vi är på Target.
Det är konstigt beteende. Folk stirrar."
Men hur dum han än är, så är han ändå min familia, min primo.
Jag försöker hjälpa honom när jag kan.
För några veckor sedan bjöd jag honom på lunch.
Det var en tisdag. Jag visste att han var ledig.
Vi kör längs gatan. Han fäller alltid dumma kommentarer.
Jag ska bjuda på en god sushi-lunch.
Kanske maten hjälper hans dumma hjärna...
Vi ser två snubbar som går hand i hand.
Det ser man varje dag, men han sitter i passagerarsätet.
Han ser dem gå.
Han tittar på mig och gör... Jag säger: "Var kommer det ifrån?"
Han säger: "Du vet."
Och jag sa: "Nej, jag vet inte."
Han sa: "De går hand i hand på väg att göra sina gayaktiviteter."
- "Vad är deras gayaktiviteter?" - "Sätta på varandra."
Jag sa: "Så du föreställer dig att de sätter på varandra just nu?"
Han är helt...
Jag sa: "Du är den bögigaste idioten här just nu."
Jag sa: "Den enda sexuella aktiviteten som pågår just nu är i ditt huvud."
"Va? Va?"
De håller varandra i handen. De tänker nog: 'Vi har slut på avokado.
Vår hund Randall fyller år. Vad ska han få?'
De har annat för sig. Så mycket annat än sex."
Man såg hur det knakade i hans skalle. "Ja, jag antar att de har annat för sig."
Ja, de måste äta och allt. det är galet, din dumskalle.
Jag håller inte på så där. De måste få vara sig själva.
Jag trodde att farbror Theo var gay. Jag sa: "Theo, kom ut.
Du är rädd att få kritik av familjen, men många av oss kommer att stötta dig."
Men han gifte sig och fick tre barn. Det betyder inte att han inte är gay.
Han gjorde det ändå.
När jag var barn och vi skulle grilla,
vi var 11-12 år, det är alltid på helger, och han spelade fotboll.
Han hade fotbollsshorts, lite för korta, men hans ben var muskulösa och solbrända.
Han hoppade alltid runt och hade en mexikansk hockeyfrilla. En paisa.
Jag sa: "Theo, stå still. Jag försöker ge dig en tallrik asada."
Hur är läget, kompis?
- Hej, Frankie. Hur är läget, kompis? - Varför pratar du så när du är vit?
Är du Mexicano? En güerito! Läget?
Fan, vad knäppt.
Tack för att du kom.
Tack för att du kom. Jag uppskattar det.
Det finns gott om güeritos. Som Canelo.
Galet. Det är därför jag flippar ut.
När man träffar hippies... Jag dejtade en i nästan fyra år,
men ofta är det smutsigt hemma. De vill ta med sig lite jord in.
Men de har alltid en skylt i trädgården eller en lapp i fönstret där det står:
"Rädda jorden." "Städa ditt hus" vore bättre.
Det är galet att ha en sådan skylt.
Men jag tycker att vi ska vara snälla mot jorden.
Det är viktigt. Att vara själviska och tro att vi bestämmer över vår jord.
Jorden har funnits i miljarder år.
Dinosaurierna har redan slagit oss. De var här i 165 miljoner år.
Vi har varit här i sex miljoner. Vi klarar nog inte 159 miljoner år till.
Det är otroligt. Dinosaurierna, 165 miljoner år.
"Det är vi som bestämmer." Tyrannosaurus rex var ledaren.
"Jag är kung." Men trots all styrkan och makten...
När han knullar sin dam kan han inte slå henne i baken med sina små armar.
Så mycket dino-kuk och han kan inte daska henne i baken...
Det är därför han ryter hela tiden. Han är förbannad. Den är precis där...
Andra dinosaurier snackar skit.
Några flygödlor i trädet. "Kolla in dåren, kusin.
Han kan inte ens daska till rumpan. Åh, fan. Han hörde oss. Flyg."
Det hände ju. Tänk att det pågick i miljontals år.
Vi vet aldrig vad som kommer att hända.
I slutet av 2019 började jag spara pengar.
Jag tänkte: "Nu händer det äntligen."
Jag fick min lägenhet i februari 2020. "Det här blir mitt år! Äntligen!"
Och sedan inte...
Det var ett sjukt jävla år.
Det här glömmer jag aldrig: Jag turnerade med min vän Craig Robinson på östkusten.
Jag var i Buffalo, New York. Det är 10, 11 mars, innan skiten börjar.
Vi är på hotellet och ser nyheterna: "Va?"
Vi gjorde bara vår grej. "Vadå, stänga ner? Kommer det att hända?"
Vi var en av de sista flighterna från JFK i New York till LAX.
De släppte inte ens in oss i en terminal.
Men vi kom tillbaka till LAX. Det stänger redan ner.
Ringer min familj. "Hej, jag är tillbaka. Jag är på LAX. Jag kommer över.
Vi tar oss igenom det här." De sa: "Nej, mijo, du är galen.
Du gör ståuppshower, träffar folk
och gör high-five på flygplatsen. 'Positiva vibbar.'
Behåll dina positiva vibbar hemma.
Vi vet inte vad det här är." "Fan, okej."
Jag trivs inte så bra ensam. Jag kan bo ensam, men behöver det här.
"Hur är läget?" Gente, energi. Sedan kan jag äta ensam.
Men utan det fick jag panik och konstiga tankar.
Vad betyder livet? Vi ska ju ändå dö. Tyrannosaurus rex.
Så tänkte jag: "Kanske en ljuspunkt här. Kanske en chans att jobba med mig själv."
Så jag började göra det. Dricka te. Jag drack aldrig nåt jävla te.
Jag dricker te, läser självhjälpsböcker
för att bli en bättre människa, men man tröttnar. "Jag vill festa."
Så jag gjorde som många andra. Jag rökte på.
Jag beställde hem alkohol och höll mig till kl. 13.00. Happy hour.
Går upp och ner för trappan. "Pandemi."
Och plötsligt var jag och alla mina vänner och min familj
forskare och läkare. Fan, vilken hemsk tid.
"Jag läste en artikel om hur det smittar." "Håll käften. Du vet inte ett skit."
Men jag läste en artikel...
Vissa kanske har läst den, den såg seriös ut,
såg medicinsk ut, hade ett diagram. Det stod:
Om man tror att man utsatts för covid och tar kokain, så rensar det ut skiten.
Det var seriöst med vetenskapliga fakta som stöd,
så jag sa: "Jag vill inte bli smittad.
Jag måste vara smart."
Jag sms:ade en annan kusin som är bra på att räkna. Han säljer kokain...
Inom en timme hade jag droger i brevlådan.
Så jag gick ut, men jag var försiktig. Tog på mig plasthandskar.
Gick till brevlådan. Tog in det i köket. Lade det på köksbänken. Drog ner masken.
"Döda coviden. På internet står det 'stanna hemma'. Du är en bra människa."
Att ta kokain ensam är lite av en varningsflagga.
Det blev konstigt rätt snabbt.
Jag försökte verkligen döda coviden. Svettig utan tröja som en liten gremlin.
"Covid ska inte ta mig. Jag hemisolerar."
Håller min tequilaflaska som en bebis.
Vad fan gör du?
Jag var så ensam. Att vara full, hög och ensam, slutar aldrig bra.
Jag har hållit på med det här länge.
För över 20 år sedan började vi göra YouTube-videor.
Någonstans måste man börja.
I början experimenterar vi. Till en video skulle jag köpa en låtsasrumpa.
En avgjutning av en porrstjärnas rumpa.
Den har hål som folk använder, men vi köpte den för komedi.
Men de kostar typ 400-500 dollar. Jag tänker inte slänga den...
Vi kanske använder den till en annan video.
Så den låg i en låda med saker jag inte vill slänga,
som flyttar med mig från lägenhet till lägenhet i 15 år.
Den hamnade i min lägenhet, och...
Det var otroligt att se Sunset Boulevard, Hollywood Boulevard tomma.
Det var som en film. Det var så på många ställen. "Fan, alla barer är stängda."
Jag var singel då. Det är jag fortfarande, men det var tufft.
Jag hade det verkligen jobbigt. Jag var så ensam.
Jag låg i min säng på andra våningen och vred och vände mig...
Jag tar vilken jaina som helst. Jag är så ensam, det gjorde ont.
Men så tänker jag att det finns en rumpa där inne.
Den ligger i garderoben i den där lådan.
Men jag försökte kämpa emot det. Jag sa: "Snälla, gör det inte."
Jag började tänka på min familj.
"Din mamma och pappa kom från ingenting. Från förorten.
De jobbade så hårt och offrade så mycket för att skapa möjligheter för dig.
Det var nog inte det här de tänkte på."
Men man kan inte dammsuga och städa kylen konstant.
Så jag vet inte varför jag gjorde det.
Jag tog fram den och satte upp den mot en kudde. "Fan, där är du."
Jag blev lite blyg inför den. "Ska jag ta en dusch? Den är snygg."
Jag går omkring. Många har sett dem.
Det är bara den delen. Benen är avskurna där, midjan där.
Det ser ut som en stubbe, men med skinkor.
Jag flippar ut över det här. Jag hade all tid i världen.
Jag var som en breakdansare som väntade på rätt beat. "Är det här rätt?"
Men jag sa: "Nej, du ska inte göra det här."
Jag gjorde det.
Nej.
En liten mexikansk snubbe, hög på kokain, plankar över rumpan.
Förlåt, inte så aggressiv.
Jag var mer som slow motion, för jag var 92 % ledsen.
Mitt liv, världen, mina handlingar i det ögonblicket.
Jag var ledsen för det. Men de 8 % som var kvar höll mig kvar.
Jag tänkte: "Ha inte dåligt samvete.
Folk gör så här, det är därför de tillverkar dem.
De köper dem, tar hem dem, det känns bra. Ja, det känns bra."
När jag var klar kände jag mig konstig.
Men det var nog det säkraste jag kunde ha gjort.
Jag hoppade i säng dramatiskt: "Nej."
När jag vaknade på morgonen hoppades jag att allt var en mardröm.
Men jag vaknar och det lyser genom persiennerna. Som på bio.
Som solstrålar på skinkorna som tittar upp på mig.
"Hej, jag är din tjej nu." Vad fan?
Det här är galet.
Jag trodde att de skulle rensa bort det här ur luften på någon månad.
Men guvernören sa: "Det kommer att ta tid."
Så rumpan åkte aldrig tillbaka in i garderoben, den blev en kompis.
Jag har en stor säng, så jag lade den där. "Fryser du? Vill du ha en filt?"
Jag pratade med henne. Den är kvinnlig, men jag döpte den till Bruce
för att ha en kompis och inte bli knäpp.
Jag var som Tom Hanks och hans volleyboll, Wilson.
Fast min var en rumpa. "Vi ska klara det här."
Och att tvätta ur dem är förödmjukande.
Vissa av er vet, era jävlar.
Det är som en hästskoform på insidan. Man spolar från rumpan genom vaginan.
Men jag gjorde det inte inomhus. Jag bar ut den i trädgården.
Och stack in slangen i rumpan, men var ledsen.
Jag skulle bära in den igen. "En ny början."
Sedan säger de att det ska pågå i ett år. Vad fan?
Jag behövde nåt nytt för att överleva.
Den hade legat i en kartong i över 15 år, så den var lite skör.
Det var nu det blev intressant. Vissa kanske har erfarenheter.
Jag går till Amazon och kollar sexleksaker för att hitta en annan vän,
men 90 % av allt var slutsålt.
Så jag tänkte: "Fan, jag är inte ensam.
Jag kände samhörighet med världen. "Vi går igenom den här skiten. Galet."
Men en sak som fanns att köpa då var en termos.
Snygg termos. Svart med krom inuti. Såg ut som en VD:s termos.
Men man öppnar locket och får se en vagina. "Fan också."
Tittut! Jag beställde den mitt under nedstängningen.
Amazon har den vid min tröskel nästa dag.
Så jag går ut i mina plasthandskar. Hej och grattis. Och det var mitt liv.
Jag går runt hemma full, hög med termosen och pratar med skinkorna.
"Världen är galen. Vi tar oss igenom det här."
Jag har ett stort vardagsrumsfönster.
Jag ska dra för gardinen, för jag ska använda den.
Jag är nästan vid gardinen så går grannarna förbi. "Fan!"
Jag bor i ett fint hus med vita grannar,
och de ger mig mat. "Freddy gjorde extra i dag."
Fan, de såg mig. Jag har bar överkropp, hög på kokain.
Jag höll i termosen och skämdes.
Men de vinkade fint. "Titta, Frankie dricker kaffe."
Nej, jag ska knulla den. Det finns en vagina i den.
Tack för att jag fick vara sårbar med er.
Men då insåg jag att jag behövde åka på behandlingshem.
För alla når olika sorters botten, men min botten var av silikon, så...
Okej, då. Jag hade sparat lite pengar.
Jag ska investera i mig själv. Så jag åker till ett fint ställe i Utah.
För er som inte vet, så styr mormoner hela delstaten Utah.
De får varken dricka kaffe eller alkohol, så de tar droger...
Mormonerna hjälpte mig att bli nykter. De hade till och med hästar där.
De har hästterapi där man går med dem.
Hästarna känner av ens energi: "Du är körd."
Jag säger: "Hur vet du det, hästen?"
Att känna till mitt liv så. Det är otroligt, vetenskapligt.
De hade nåt som hette Familjeveckan,
så jag ber mamma och pappa komma dit.
Och de gör nåt som kallas eldringen. Det här är galet.
Man sitter knä mot knä med sin partner eller familjemedlemmar.
Mina föräldrar satt mitt emot mig
och det är en cirkel med andra familjer. Bara vita. Stället var jättedyrt.
Så jag tänkte: "Jag har lyckats..." De sitter runt om. Det är starka känslor.
Att se mina föräldrar där. De är från förorten, men vi var tvungna,
för jag höll på att förlora allt. Mitt liv.
Så vi sa: "Nu tar vi oss igenom det här."
Vi sitter där, knä mot knä. Folk i en cirkel runt oss.
Terapeuten är där. Hon börjar vägleda oss. "Nu börjar vi.
Bearbetar traumat, pratar om problemen."
Jag ser mig oroligt om: "Jag satte på en massa gorditas.
Utsattes för övergrepp av en släkting. Knullade en fejkrumpa och en termos."
Hon sa: "Herregud! Va? Vad sa du?"
Jag sa: "Termosen har en vagina i sig." Hon sa: "Nej, inte det, det andra."
"Jag borde ha ringt gorditorna efteråt."
Hon sa: "Nej, det andra." "Jaså, övergreppen?"
Hon sa: "Ja, vi ska prata om det."
Jag sa: "Jag pratar inte om det. Bara om trevliga saker."
Hon sa: "Har du nånsin pratat med nån om det?"
Jag sa: "Ja, jag grät en gång. Jag sa till en polare: 'Jag blev antastad.
Det var hemskt.' Han sa: 'Prata inte om den där bögskiten, okej?'
Jag sa: 'Vad ska jag göra, då?' Han sa: 'Förträng det.'
Jag sa: 'Sedan, då?' 'Kompartmentalisera.'
'Och sedan, då?' 'Sedan förvandlas det till en sjukdom
och så dör du som en riktig man. Prata om den där gay-skiten. Vad fan?'
Jag sa: 'Förlåt, kompis.'"
Terapeuten sa: "Har du berättat för din familj?"
Jag bara tittade på dem, paralyserad.
Hon sa: "De står framför dig. Berätta för dem nu."
Jag sa: "Jag berättade för dem.
En månad senare bjöd de in honom på grillfesten när jag skulle vara där."
Hon sa: "Hur kändes det?" Jag sa: "Jag kände mig sårad. Sviken.
Men jag vet varför de gjorde det.
För han gör en grym carne asada." Jag gråter. Min pappa gråter.
Han tittar på mig och säger: "Det gör han, mijo.
Men det gör det inte rätt. Vi är ledsna. Oss emellan, jag är ledsen."
Mamma säger: "Vi är så ledsna. Det ska inte hända igen." Och vi kramas.
Det var bland det svåraste, finaste jag har gått igenom med min familia.
Till och med de vita runt om oss grät.
De säger: "Hur hade mexikanerna råd med det här stället?"
Vi torkar tårarna. Pappa torkar tårarna, min mamma, vackert. Vi övervann det här.
Till slut säger: "Men, mijo." Jag sa: "Vadå, pappa?"
"Får jag fråga dig en sak?" Jag sa: "Visst."
"Stoppade du verkligen kuken i termosen?"
Jag sa: "Ja, pappa. Det gjorde jag."
Och han sa: "Fan, vad knäppt."
Jag heter Frankie Quiñones!
Jag älskar er!
Översättning: Annie Nilsson