Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A Disney Theatrical Group
Andrew Flatt, Thomas Schumacher és Anne Quart rendezésében bemutatja
Zene és szöveg Kristen Anderson-Lopez és Robert Lopez
Forgatókönyv Jennifer Lee
Színpadra állította Thomas Schumacher és Anne Quart
JÉGVARÁZS: A MUSICAL
A londoni West End szereposztásával
Csak egy icipici hó kell!
És még egy jó barát!
Hóval fedhetnék be mindent
De nem engedik most meg
Igen.
Azért csak csináld meg
Tedd meg a húgodért! Légyszi, Elza!
Légyszi!
Én nem tudom azt, amit te
Erről beszélek!
Akkor építsünk hóembert?
Hát persze hogy!
Nem fekszünk le, megépítjük!
Igen!
Te meg én!
Egyszer volt, hol nem volt Elmesélem én
Király, királyné, két kis hercegnő
Kicsik még történetünk kezdetén
Hölgyeim, miben mesterkedtek?
Elza mindig különleges volt
Az első fagyott könnycsepptől
Mágiája szeretet, de félelmet is
Elő csalt a szülőkből…
Elza, ne!
- Mit mondtunk? - A mágia titokban marad.
Van, amit nem tehetünk meg nyilvánosan.
Nem szaladhatunk pucéran a szélben!
Anna!
Süssön hát a nap
Legyen könnyű a szívünk
Mint ez a vidám, hibátlan Szép nyári nap
Ragyogjon hát a nap
Mert minden rendben velünk
Együtt kordában tartjuk a vihart
Egy, két, há’, együtt
Egyszerre taps, egyszerre taps Te meg én egyszerre
Térdek együtt, nem moccanunk Fel-le együtt
Hercegnő és korona együtt Mindig együtt te meg én
Volt egyszer egy család Őrizte titkok sorát
Ott uralkodtak ők
Hol tisztelet övezi a koronát
Fagyaszd le a hátsóm!
A királyi család Mindig ott volt szem előtt
Az emberek szívesen nézték Az egymással játszó
Két kis hercegnőt
Ragyogjon hát a nap! Éljünk szabadon
Ígérjen erőt És biztonságot hazánk
Melegítse szívünket e család
Egész télen át!
Ragyogjon a nap Arendelle-re!
Legyen a korona igaz A szeretet erős
Áldást kérünk lányainkra
Kiket úgy szeretünk!
Hozzád fordulunk…
Gyerünk, drágáim! Irány az ágy!
Ez igazi alvást jelent, Anna. Oké?
- Szeretek aludni. - Kértek esti mesét?
Légyszi, ne!
Túl fáradtak vagyunk hozzá.
Sziasztok! Jó éjt!
Szeretünk titeket. Kösz. Mehettek.
Elmentek.
- Ketten maradtunk. - Úgy volt, hogy alszunk.
Úgy volt, hogy hóembert építünk. Légyszi!
Az ég ébren van, hát én is ébren vagyok.
Játszanunk kell!
Jól van.
Igen!
Hóember!
- Hó… - Segítesz, vagy csak rohangálsz?
Hát jó.
Befejeztem a rohangászást, most segítek.
Megvan rá a módszer, hogy kell rendes hóembert építeni.
Igazán?
Egy kicsi belőled, egy kicsi belőlem
Egy rész álmodozás
Egy rész fán lengő hinta
Kicsit, mint én, kicsit, mint te
Kicsit szófogadó
Kicsit rakoncátlan
Hű barát
- Akire számítani lehet - Akire számítani lehet
Nagy kerek pocakkal
És pattogós popsival!
Jó a meleg ölelés Jó, ha ragyog a nap
És a nyarat szeretni fogja
- De elolvad. - Igazad van.
Hát megépítjük újra
Igen, együtt, ez a lényeg
Belegyúrunk engem, belegyúrunk téged
Mi legyen a neve?
Olaf!
„Sziasztok! Olaf vagyok, és szeretem a forró öleléseket.”
Szeretlek, Olaf.
- Jól van, irány az ágy! - Mi?
Nem! Jöhet még a varázslat, légyszi és kösz.
Anna, tudod, hogy ennyit sem lett volna szabad.
De a te mágiád a legszebb,
legcsodálatosabb, legtökéletesebb széles e világon.
Tényleg így gondolod?
Igen! Szóval folytasd, kérlek!
Mielőtt felrobbanok!
Oké. Ne robbanj fel!
Egy kicsit te, egy kicsit én
Te varázsolsz, én meg látom
Ezt a csuda mókát
Az éjszaka közepén
A csuda mókát Szárnyra kapni látom én
Ez fantasztikus!
Még! Még! Még!
- Egy kicsit te! - Varázslat!
Csináld, Elza, csináld még!
- Egy kicsit te - Én! Én! Én! Én!
Egy kicsit te, egy kicsit én!
Hurrá!
Anna?
Anna! Anya! Apa!
Ébredj fel, Anna, kérlek! Ébredj fel! Segítség!
- Anna! - Elza! Mit tettél?
Nem akartam.
Jég a bőre.
- Küldd el a szolgákat! - Menjetek!
- Felség… - Most!
Kérlek!
Mit csinálsz?
Ide a hegyi trollok kellenek!
Akkor gyorsan, megfagy!
Egyre hidegebb.
Egy királyné szólít minket?
Northuldra gyermeke vagyok.
És királyné lettél? Ügyes vagy!
A lányunk bajba került.
- Ez varázsütés! - Sajnálom. Véletlen volt.
- Így született, vagy elátkozták? - Így született, és erősödik.
Szegény halálra fagy, ha nem kerül le róla a varázslat.
- Le tudjátok venni? - Még jó, hogy nem a szívét érte.
A szív nem változik könnyen, de a fejet meg lehet győzni.
Levettem a varázslatot.
Az emlékeiből is kitöröltem a varázslatot.
- Fel fog gyógyulni. - Köszönjük.
Vedd el tőlem a varázslatot, kérlek!
Sajnálom, kicsi hó, azt nem tehetem.
A képességed hozzád tartozik.
De félek, mit teszek még.
Hunyd le a szemed!
Mondd el, mit látsz!
Arendelle-t látom egy téli éjszaka
Rettegve néz rám emberek hada
Tükörjégen, dühödten
Félelem a szemükben
És én vagyok az ok
Mert hát mi vagyok…
Szörnyeteg!
A félelem lesz az ellenséged.
És a halál, a következménye.
Nem hagyjuk, hogy így legyen.
- Megvédjük. - Jól van.
Igen. Minden jót nektek!
Hívjatok, ha kell!
Szeretjük őket. Fel is neveltünk pár árvát.
Köszönjük.
Biztosan megtanulja uralni.
Add ide a kesztyűd!
Vedd ezt fel, Elza!
Meglátjuk, bent tartja-e.
Bezárjuk a kaput, csökkentjük a személyzetet.
Nem engedjük emberek közelébe,
és eltitkoljuk a képességeit mindenki elől. Még Anna elől is.
Micsoda? Nem lehet, testvérek.
Nem tarthatjuk őket távol egymástól.
Anya, így kell lennie
Ami neki jó, az jó nekem
Apa
Engedelmeskedem
Segítünk uralni
Úrrá leszünk ezen
Anya?
Előbb válaszokat kell kapnunk
Csak úgy lehetünk megint
Igazi család
Havazik!
Elza?
Csak egy icipici hó kell!
És még egy jó barát!
Mert nélküled nem készül el A hóember
Biz' ő is vár ma rád!
A legjobb cimbik voltunk De most meg nem…
És túl nagy a távolság!
Pedig csak egy pici hó kell!
De lehet tőlem akár sóder…
Hagyj békén, Anna!
Várok rád…
Azt teszem, amit mondtál, apa.
- A kesztyű segít! - Jó. De eljön a napja,
amikor nélküle kell a néped elé állnod.
Mindenre fel kell készülnöd, Elza.
Még egyszer!
- Rejtsd el, ne érezd! - Ne látsszon rajtad!
Rejtsd el, ne érezd! Ne látsszon rajtad!
Nekünk csak egy pici hó kell!
Ránk fér egy bringatúra már!
Nélküled pici szívem csupa rom
Így lett a haverom Egy kép a hall falán!
Kitartás, Joanna!
Jaj, egyedül oly uncsi Csak a magány vár
Az idő is lassan jár!
Egyre erősebb!
Nem tudok nevetni. Nem tudok sírni. Nem tudok álmodni.
- Folyton előtör belőlem. - Lélegezz mélyeket!
- Csak lélegezz! - Nem kapok levegőt. Nem megy semmi.
Túl sok neki. Nem kéne elmennünk.
- Gyere, szegény gyermekem! - Ne érj hozzám!
Nem akarlak bántani.
Rejtsd el, ne érezd!
- Anna, itt az idő. - Hiányozni fogsz.
Csak két hétig leszünk távol, napsugaram.
Légyszi! Muszáj mennetek?
Vannak válaszok, Elza, segíthetnek neked is és mindannyiunknak.
- Nem bírom itt egyedül. - De igen, muszáj.
Büszke vagyok rád.
Igyekszem nem csalódást okozni, apa.
A tengerbe veszett király és királyné nevében…
Arendelle az ő nyomdokaikban jár, amíg az ifjú királynő nagykorú lesz.
Nyugodjanak békében!
Elza?
Szólj
Csak épp egy szó kell…
Csak az érdekel, hogy voltál
Úgy kérlek, bízz bennem!
Nekem is fáj!
Készen állsz a holnapra?
A nagy napod lesz
Miben segíthetek?
Csak egy icipici hó kell
Anna hercegnő!
Anna hercegnő?
- Igen. - Elnézést, hogy felébresztettem.
Nem te ébresztettél.
Órák óta ébren vagyok.
Öltöztetni jöttünk, asszonyom.
Öltöztetni? Minek?
A nővére koronázására, asszonyom.
A nővérem kor-norázására…
Bizony!
Ma van a koronázás napja!
Anna hercegnő, ez a ruha nem veszi fel magát.
Ha nyomul a fény, az őrült jó!
Na ugye minek ide zárt ajtó?
És kedves lány Mindjárt felöltöztet
Köszönöm! Köszi!
Hiszen a padló felvikszelt
Minden szinten szinte minden kész!
A koronázás csúcs!
Mikor köszön egy hús-vér ember
Fura lesz kicsit ez majd
Ó, nahát! De engem teljes gőzzel hajt!
Hiszem, hogy mától mindörökké
Szól a zene, rám talál
Végre mától mindörökké
Minden máshogy lesz talán!
Egy icipicit kapar a torkom
De a lámpaláz most jó
Ugyanis mától mindörökké
Kaland várható
Alig várom, hogy mindenkit megismerjek!
Talán köztük lesz a nagy ő?
A dresszem abszolút fitt és nett
Figyel a komplett táncparkett
Ma elkerülni nagy könnyelműség!
És bizony az élet nem tréfál
Egy kedves idegen férfi mellém áll
Az izgalomtól máris nassolnék!
Azután flörtölünk, úgy passzé
Mint egy összeillő pár
Mindkettőnk csak egyetlen szót vár!
Tudom, mától mindörökké
Minden percem új varázs
Na és mától mindörökké
Jöhet a heves udvarlás!
Persze cudarul ziziül hangzik De álmom épp itt jár!
Ugyanis mától mindörökké
Egy új esély vár rám!
Miért jönnek még?
Sok rossz vendég
Félni tőlük igazi gyengeség
Rejtsd el, ez kell
Légy átlátszó
Ha megmozdulsz Az máris vészjósló
- Most már elszaladni kár! - A holnap még talány!
- És menni fog talán! - De menni fog talán!
Gárdisták! Na nyíljon hát a vár!
- Rám vár - Rám vár
Rám vár
Érzem, hogy mától mindörökké
- Rejtsd el, ne fedd fel! - Szerencsém lesz már!
Ezeregy barát néz majd rád
- A bús magánynak vége lesz - Rejtsd el!
- És vár a boldogság - Rejtsd el, ez kell!
Mától mindörökké
Mindenki megtalál
Mától mindörökké
A kapu nyitva áll
Tudom, hogy holnap vége
Ezen ma túl kell esni
- Mert mától mindörökké - Mától
- Mert mától mindörökké - Mától mindörökké
- Az utam nem állja semmi - Mától
Jaj, ne haragudj!
- Jól vagy? - Igen. Milyen kínos!
Semmi gond.
Szia!
- Szia! - Szia!
Kérdezhetek valamit a turbékolóktól?
Turbékolók? Életünkben nem találkoztunk.
De most találkozunk.
Így igaz.
Nagyszerű.
Szereted a hideg italokat?
- Nagyon. - Nagyon.
Tudjátok, mitől olyan különlegesek?
A jégtől.
A szép tiszta jégtől.
Szálljatok le a jegemről!
- Bocs. - Bocs.
Gyerünk, Sven!
Jég! Szép tiszta jég.
Jó ég, ez de ciki volt.
Mármint nem te vagy cikis, csak hogy mi ketten…
Én cikis vagyok. Te gyönyörű.
Várjunk Mi van?
Közel sem nyújtok olyan kellemes látványt, mint te.
Én?
Köszönöm.
Anna, Arendelle hercegnője.
Hercegnő? Úrnőm!
Nem kell ezt csinálnod.
Nem az a hercegnő vagyok.
Elza nővérem lett királynő. Nem én.
Nem, én csak én vagyok.
Csak te.
Nem az örökös vagyok, csak a tartalék.
Nem mintha panaszkodnék. Nem vagyok panaszkodós.
Felejtsd el, csak hadoválok.
Tudod, burokban éltem.
- Tényleg? - Igen.
Nehezen boldogulok a valódi hús-vér emberekkel.
De ez a célom.
Jó neked.
Úgy nézel rám, mintha bolond lennék.
Megyek is. Szép napot! Felejtsd el ezt az egészet!
Várj! Ne menj el!
Nincs miért zavarba jönnöd, „én csak én vagyok” hercegnő.
Mert én olyan kínos vagyok Hogy az már dermesztő
Csak egy király 13. fia
Egy icipici országban
Egy icipici szigeten délnek
Senki sem énekli meg szerénységem
Sem az esetlenségem
Bölcs mondásaimról nem regélnek
Hála az égnek!
Messziről jöttem, hogy lássam Nővéred fején a koronát
Hogy tiszteletet adjak
Erre én leszek az, ki földhöz vág
Alázatosan bocsánatot kérek
Én, a suta herceg Ki csak szolgálna téged
Bátyáimnak hosszú sora
Szívja nagyon rég a vérem
Bronzszobrot rólam nem láthatsz sehol
Csak Hans vagyok a szigetekről délen
Szia, Hans a szigetekről délen!
Szia, arendelle-i Anna!
Itt az idő! Kezdődik a koronázás.
Te jó ég, a koronázás! Mennem kell.
Találkozunk még?
Nem is kérdés.
Felkent királynő
Felkent királynő!
Felkent királynő
Választott leányunk
Áldott arany koronával
Északi dicsőség, arany nővérünk
Régi királyok nyomában
Énekeljük e szent órán dicsőséged
És emeljük a fényre
- Az erőd - Emeljük a fényre az erőd
Északi hazánk nemes királynője
A kezedben vagyunk
Nem lehetek az, amit vártok tőlem
De napról napra mindent megteszek
És nem mondom
Hogy ez itt a szakadék széle
Hiszen egy egész élet Vezetett el ide
Magamba fordulok hát
Bezárkózom, falakat emelek
Nap mint nap erre gyakorlok
Miért olyan nehéz hát?
Mert nem mutathatom meg
Hogy nem vagyok én olyan hideg
Van, amit nem tudhat senki
És álmodni veszélyes
Bocs, elkéstem!
Tudom, nem érem meg azt a szép napot
Mikor minden rossz majd véget ér
És nem lesz más, csak te meg én
Nem rágódhatok a veszteségen
Hogy titkok és hallgatás nélkül Milyen jó volt régen
Bár elmondhatnék mindent
Bár nyitva állna minden ajtó
Bár tudnád, hogy ez a színjáték
Igazából mire volt jó
Nagyon kell vigyáznom
És te más vagy, szeszélyes
Különbözünk te meg én
És álmodozni veszélyes
Veszélyes azt kívánni
Hogy dönthessek bármiben
Veszélyes a gondolat maga
Veszélyes itt állnom
Ahol mind láthattok
Ha nem vagyok résen
Ki tudja, kinek árthatok?
Felség!
A kesztyű.
Miért most nem figyelek?
Ilyen óvatlan hogy lehetek?
Rejtsd el, ne érezd…
Elza, Arendelle királynője!
Felkent királynő
Választott leányunk
Áldott királynőnk ehelyt!
Hihetetlen, hogy itt állok
Pedig felhők gyülekeztek
Apám, sikerült!
De most mihez kezdjek?
Muszáj mosolyognom!
Milyen különös!
Most akkor minden más lesz?
Eljöhet a változás?
Kinyithatom azt az ajtót
És végre a szemedbe nézhetek?
Egy királynő átírhat szabályokat
De mindent neki sem lehet
Nem lehetek az, akit vársz
Nem az vagyok, akit képzelsz
De szeretnélek megismerni
És álmodozni
Veszélyes?
Szia!
Én szia?
Szia!
Nagyon szép vagy.
Köszönöm.
Te meg még szépebb vagy. Vagyis szebb.
Nem szépebb vagy, hanem szebb.
Ez anya ruhája, ugye?
Mintha rád öntötték volna.
Azt mondod?
Köszönöm.
- Jól érzed magad? - A lehető legjobban.
El is felejtettem, milyen egy buli.
Igen. Melegebb, mint emlékeztem rá.
És mi ez a csodás illat?
- Csoki! - Csoki!
Felség, Borzország hercege!
Bronzország!
Bronzország hercege!
Felség, a legfontosabb kereskedelmi partnere vagyok,
ideje volt, hogy szemtől szemben találkozzunk.
És micsoda szerencse!
Önnek gyönyörű szeme van!
Találkoztam királynőkkel,
akik lófejűbbek voltak egy lónál.
És nem lehet mit kezdeni velük.
Az ember azt kapja, amit kap.
De ön a királynők gyöngye.
Köszönöm.
Táncoljon velem!
Hadd kísértsem egy tangóval!
Köszönöm, de nem táncolok.
Elnézést!
Úgy érti, hogy nem tud táncolni.
Szörnyen táncol. Nem láttam nála ügyetlenebbet.
Csak megtaposná a lábát.
Vagy elcsúfítaná azt a mesés csizmát.
Hűha!
És mit adtak önnek? Még öt-hat centit?
Sosem hallottam olyan királynőről, aki nem tud táncolni.
Én úgy hallottam, az ember azt kapja, amit kap.
Valami nincs rendjén ezzel a kettővel.
Köszönöm. A hercegnők gyöngye vagy.
Milyen kedves tőled! A nővéremre ütöttem.
Ez jó, Elza. Beszélgetünk.
Igen, jó.
Talán gyakrabban is csinálhatnánk.
Nagyon örülnék neki, Anna.
És talán nyitva tarthatnánk a kapukat.
Miért csak a ma legyen vidámság?
- Hagyjuk nyitva a kaput? Nem… - Beengedhetjük az életet.
Beengedjük az embereket.
- Várj! Azt nem lehet. - Nem lehet?
Ki akadályozza meg? Te vagy a királynő. Bármit megtehetsz.
Akkor én akadályozom meg.
- De miért? Nem értem. - Úgy van, nem érted.
- Ne haragudj! - Te ne haragudj!
Megbocsátasz?
- Üdv megint! - Hans!
Feldúltnak tűnsz.
Jól vagy?
Hosszú történet.
Kimegyünk levegőzni?
Azt hittem, meg sem kérded.
Lefogadom, hogy bájos kislány voltál.
Lófarkas tornádó voltam, akinek túl sokat megengedtek.
Igazából gőzöm sincs, miért záratták be a szüleim a kaput,
miért nem ünnepeltünk többé, és miért nem állt szóba velem Elza.
Csak hiányzott a nővérem.
Évekig próbáltam rájönni, mit rontottam el.
Könyörögtem, hogy árulják el, hogy megértsem,
de a szüleim csak annyit mondtak: „Így a legjobb.”
Gyűlölöm, amikor ezt mondják.
Mintha azt mondanák: „Nem szolgáltál rá a válaszra."
Ilyen érzés volt.
És sokat voltam egyedül gyerekkoromban.
De neked 12 bátyád van.
Igen, de amikor épp nem piszkáltak, akkor tettek rám.
Az én családom nem lesz ilyen.
Családot akarsz?
Hát persze! Te nem?
Dehogynem, nagyon.
Ott csakis szeretet lesz,
és soha senkit nem zárunk ki.
Anna, téged soha nem tudnálak kizárni.
Jól van. Mondhatok valami őrültséget?
Imádom az őrültséget!
Megy az élet Ámde ajtókat mondd, mire nyit?
Ebbe belegondolni nem könnyű
Nekem is ez járt a fejemben, mert…
Bár tudnám, hogy volt-e Mondjuk dolgom most itt…
Talán egy édes, spontán randi, Vagy a pompás fondü…
- Most ez jó - Most ez jó
- Tényleg jó ez a szélvész - Elvisz, és kész!
Mert én igazán És sose félvállról
Nyitom a szívem jól!
- Neked! - Neked!
Nyitom a szívem jól!
- Elképesztő! - Micsoda?
- Hogy befejezed a… - Fondüdet!
Éppen erre gondoltam!
Szóval a féleszünk
Már egy rugóra jár!
Reccs! 103!
És abszolút semmi túlzás
Ez szellemi szinkronúszás!
- Te - És én
- Ez - Így
Pont nem pár
- Várom már! - Várom már!
Ugye múlik az árny
Lelkem lép, és simán beleszól
Nyitom a szívem jól!
Sohase félvállról
- Neked! - Neked!
Nyitom a szívem…
Igen!
Mondhatok valami őrültséget?
Hozzám jössz feleségül?
Mondhatok még nagyobb őrültséget?
Igen!
Nyitott ajtó a szerelem!
Az élet már több nekem
Veled!
- Veled! - Veled!
- Nyitott ajtó - Nyitott ajtó
A szerelem!
Elza!
Mármint felség!
Kérni szeretnénk tőled valamit.
Te és ki?
Hans herceg a Déli-szigetekről.
Miben segíthetek, Hans herceg?
Nos, Anna hercegnővel…
- Szeretnénk… - Áldásodat kérni…
- Az… - Az esküvőnkre!
- Az esküvőtökre? - Igen.
Bocsássatok meg! Nem értem.
Persze még nem találtunk ki minden részletet.
Kell pár nap a szertartás szervezéséhez.
- Nem így értettem… - Persze lesz leves,
sült és fagyi! Várj, itt fogunk lakni?
- Itt? - Az biztos!
Biztos, hogy nem.
Várjunk! Mi van?
Beszélhetnénk négyszemközt, Anna?
Nem.
Bármit szeretnél mondani, mondhatod mindkettőnknek.
Jól van.
Nem mehetsz hozzá, csak most találkoztatok.
De ez az igaz szerelem.
Mit tudsz te az igaz szerelemről?
Mit tudsz te rólam?
Az áldásomat kérted, de nem kapjátok meg.
Sajnálom. Most bocsássatok meg!
- Felség, ha szabad… - Nem szabad.
És szerintem menjetek. Az ünnepségnek vége.
- Kapukat bezárni! - Mi? Elza, ne! Várj!
- Kérem a kesztyűmet. - Elza, kérlek!
Nem élhetek így tovább.
Akkor menj el!
- Mit ártottam neked? - Elég, Anna!
- Miért? Miért zársz ki? - Kérlek, itt ezt nem lehet.
Miért zárod ki a világot? Mitől félsz ennyire?
Azt mondtam, elég!
- Varázslat! - Elza…
Nem akartam. Bocsáss meg.
Tudtam, hogy bűzlik itt valami.
- Semmi baj… - Ne gyere a közelembe!
Szörnyeteg! Egy szörnyeteg!
Elza!
Utánamegyek. Gondoskodj Arendelle-ről!
- Hans hercegre bízom a hazát. - Várj! Nem akarom, hogy bajod essen.
- Honnan tudod, hogy bízhatsz benne? - Mert a nővérem!
Sven!
Sven, várj meg!
Sven!
Gyere vissza!
Sven, gyerünk!
Nem a te hibád, hogy meglepetésszerű varázslatos nyári hóviharba keveredtünk.
És senki nem ad nekünk szobát, se pajtába,
se halászkunyhóba nem engednek be.
Mindenki azt mondta, hogy rénszarvasról szó sem lehet.
Mi bajuk a rénszarvasokkal?
Sven…
csak irigyek.
És tudod, miért?
Miért?
Mert…
A rénszarvas jobb, mint az ember…
Sven, ugye pont így jó?
Nos, így van, mert ütnek És rúgnak és csalnak
Ez csak rád nem igaz, amúgy jó
Kösz, öreg.
Az ember tán nem olyan büdös
Sven, gyere, nyisd a szád!
Ez szintén igaz
De rád megint nem
Ez vicces, na búcsúzz el hát!
Viszlát!
Hátha ma nem fagysz át
Szép duett.
Mit keresel idekint?
- Te mit keresel idekint? - Itt lakom.
Én a nővéremet keresem.
Azt, aki miatt már nem tudom eladni a jeget.
Nem akarlak bántani,
de kisebb gondunk is nagyobb a te jegednél.
Hát jó.
Akkor foglalkozz csak a nagyobb gondjaiddal.
Jól van.
Amúgy szép a ruhád.
Köszönöm. Szeretem.
A helyedben én nem mennék arra.
Arra sem.
Mit szólsz, Sven?
Nos, Kristoff, szerintem egyedül fog meghalni.
Nem is tudom. Idáig eljutott.
Részemről elismerésem.
Azért felajánlhatnád a segítségedet.
Igaz, de szerintem nem fogadná el.
Hogyan tudnál segíteni?
A vihar az Északi-hegyről jött,
és szerintem ott találod meg a nővéredet.
Ahhoz melegebb ruhákra lesz szükséged, nekem meg van olyan.
És mászófelszerelésre, ami szintén van.
És hegymászótudásra,
- ami szintén… - Tiszta sor. Felfogadlak.
Nagyszerű.
Akkor menjünk!
Áruld el, hogy lett a királynő a jég bolondja?
Az én hibám volt.
Eljegyeztek. Aztán megrémisztette,
hogy csak aznap találkoztam a jövendőbelimmel.
Aztán nem adta az áldását a házasságra.
Várj! Eljegyzett valaki, akivel akkor találkoztál?
Igen.
Na mindegy, begurultam, ő is begurult…
Állj! Eljegyzett valaki, akivel akkor találkoztál?
Igen.
Miért van mindenki ezen fennakadva?
A szüleid nem intettek óva az idegenektől?
De igen.
Csakhogy Hans nem idegen.
Jó, akkor mi a vezetékneve?
A Déli-szigetekről.
Hányas a lába?
A lábméret nem számít.
De az igen, hogy ismerjük-e azt, akihez hozzá akarunk menni.
Megvan a véleményed Rólam meg az életemről
De mondok valamit
Oké, világosíts fel!
Sohasem bonyolult Ezt tudni kell a szerelemről
Bízom a zsigereimben
Oké, megijesztesz.
Van, akinek a szíve súg
Amint azt igaz szerelembe zúg
Van, aki sokat olvas
Szeretek olvasni!
Van, aki tudja máris Ha szerelem köszönt rá is
Van, kinek elég egy izmos mellkas
Mit tudsz te a szerelemről?
Csak azt mondom Ha készülsz fel a hegyre
Nem elég egy jó nagy ugrás
Ha szerelmes vagy, de
Kapaszkodni kell és kúszni Számlálatlan sokat lépni
És a munka nem áll meg
Neked talán.
Szerelemből nem jó mászni
Időt is kell arra szánni
Egy élet van rá, ez a terv
Ez nem terv!
A szerelem nem ajándék
Munka, könny és sok verejték
Mondja a bűzös izzadt hegyi ember
Mit tudsz te a szerelemről?
Mit tudsz te bármiről? Bármiről.
Akinek van egy csöpp esze Meleg téli holmit vesz fel
Akinek van csöpp élete Nem barátkozik csak Svennel
Van barátom!
Minden bolond, ki fejest ugrik, Be is veri ám a fejét
Minden bolond, ki nem ugrik
El is dobja talán az életét
Mit tudsz te a szerelemről?
Hűha!
Nagyon erős vagy.
Mit tudsz te a szerelemről?
Sok jeget emelek.
Egy dolog nem is vitás
Izgalmas lesz az utazás
Mit tudsz te a szerelemről?
Mit tudsz te
A szerelemről?
Annyira szép!
Tudtad, hogy a nővéred képes erre?
Nem tudtam semmit.
Mit csinálsz, ha megtaláljuk? Mi a terved?
Beszélek vele.
Beszélsz vele?
- Ez nem terv. - Dehogynem.
Miből gondolod, hogy beszélni akar veled, vagy bárkivel is?
Egy kicsit te
Ez meg mi volt?
Hallottad?
Egy kicsit én
Azt hiszem, onnan jött.
Ismerem azt a dalt. Honnan ismerem ezt a dalt?
Egy rész álmodozás
Honnan jön?
- Mi honnan jön? - Ezt ki mondta?
Te mondtad.
Várj! Ne mozdulj!
Csak fülelj!
Az egy perce is ott volt?
Elvileg most fülelünk.
Várjatok! Ne!
Jól van.
Kezdjük elölről!
Sziasztok!
Olaf vagyok, és szeretem a meleg öleléseket.
Olaf?
Aha!
- Olaf? - Mint mondtam, aha!
Te pedig Anna vagy.
Honnan tudod a nevemet?
Mert tőled kaptam a nagy, pattogós…
- Popsidat! - Úgy van!
Nem emlékszel?
Kezd rémleni.
Egy kicsit te vagyok, és egy kicsit…
- Elza! - Igen.
- Olaf, Elza épített? - Igen. Miért?
- Tudod, hol van? - Igen. Miért?
El tudnál vezetni hozzá?
Igen. Miért?
Megmondom, miért. Elzának vissza kell hoznia a nyarat.
A nyarat?
Nem tudom, miért,
de mindig tetszett a nyár gondolata,
meg a napé és minden meleg dologé.
Tényleg? Nem igazán tapasztalhattad meg a meleget.
Nem.
De néha becsukom a szemem, és elképzelem,
milyen lesz, ha beköszönt a nyár.
A NYÁR ÜDVÖZLETÉT KÜLDI
Ráz a láz
Repül a méh, és figuráz
És érzem, többé már Sohase fázom, nyár jön!
Egy korty, ugye kell!
A homok a parton megölel
Így leszünk mi hetekig el Ha nyár jön
És csúsznak szét a mínuszok Ugye jó a napozás
És szinte már magam is olvadozok Ez mindjárt más!
Megy a flört, jön a fény
És a haveri kör meg én
Így az édes élet csak a miénk Ha nyár jön
Az italom hűs, a szívem meg forr,
legyen ez ugyanígy mindenkor!
Ölel a napfény, és nyílik a rózsa,
lám így lesz egy hóember egyszer csak…
nyáremberré!
A tájnak bája vár S a nyár is velejár
És a bú, a gond így tovaszáll Csak relaxálj…
És a fény ragyogó
De együtt lesz csakis jó
Szívem beremeg már Ha melegen vár
- Elmondom neki. - Ne merészeld!
Egy szép nyár
Most gyerünk! Hozzuk vissza a nyarat!
Nézd! Innen látni Arendelle-t.
Csupa hó!
Nem tudtad?
Nem. Amikor elmentem, csak szállingózott.
Fogalmad sincs, mire képes a nővéred, igaz?
Nincs.
Akkor miből gondolod, hogy megyünk vele valamire?
Erre!
Olaf tudja.
Egy beszélő hóember?
Jó, ezt mondd a fagyott Arendelle-nek!
Arendelle könnyedén elboldogul a hóval.
Nem boldogulok ennyi hóval.
Takaró? Ki kér takarót?
A vár nyitva áll. Bejöhetnek.
Mindenkinek jut forralt bor.
Uram, hallottak már a királynő vagy a hercegnő felől?
- Nem. - Ön szerint a királynő rosszat akar?
- Hát persze! - Nem.
Anna hercegnő hisz a királynőben, én pedig bízom Annában.
Lefogadom, hogy Anna hercegnő is benne van.
Gondoljanak bele, két egyedül élő nő
a bezárt kapuk mögött több mint tíz éve.
Aztán a koronázás napján a királynő
halálos, sötét mágiát szabadít a népére.
- Megijeszti őket! - Van mitől megijedniük.
Közismert, hogy a mágiából semmi jó nem származik.
Főleg egy nő kezében.
Ne hallgassanak erre a férfira!
Nem férfi vagyok, hanem herceg.
Én meg az a herceg, aki Arendelle-ben parancsol,
és nem habozok megvédeni az árulástól.
- Az árulástól? - Uram!
Uram, ezt az Északi-hegy lábánál találták.
Anna! Anna hercegnő bajban van.
Önkéntesek kellenek, akik eljönnek megkeresni.
- Ez csapda! - Elég!
Kérem!
Azt nem tudom, mi hajtja a királynőt,
de biztosíthatom, Anna tiszta és nemes lélek.
Miért hallgatnánk magára?
Én csak egy király 13. fia vagyok
Nem a vezéretek, csak az ő vőlegénye
De megmutatott nekem Valamit ez a szerelem
Nem lehet úr a félelem
Itt és most nem
Nem tudhatom, miféle rémségek
Állnak még előttem
De higgyünk úgy Annában
Ahogy Anna is hitt bennem
Hogy mit látott bennem Azt én nem tudhatom
De azt mondom nektek Megtisztelne nagyon
Kivezettelek benneteket
E nehéz időkből
Vezetőre vágytok, de egy szolga felel
Bízzatok Hansban a Déli-szigetekről!
- Mi lesz a hideggel? - És a királynővel?
Mi van, ha tényleg szörnyeteg?
Akkor elbánunk vele,
és Annával visszavezetünk benneteket a nyárba!
Több vagy te Puszta 13. fiúnál
Szerencsénk, hogy jöttél És az élre álltál
Félelem és árulás álljanak most félre
Hallgassunk az észre
És kövessük őt!
Ki tart velem?
Az embereim meg én, uram.
Igen, Bronzország kiáll
És kardja erejét kínálja
Szólítom hazátok
Hazánk nem habozik
- Hansra - Hansra!
- Kövessük Hansot! - Ez Hans!
Hans herceg a Déli-szigetekről!
Bolondok!
Kövessék csak a fiút a végzetükbe, amíg mi felkészülünk a királynőre!
Amint megtaláljuk, a helyére tesszük.
Nem lesz túl nehéz.
Végtére is csak egy kislány.
A hótenger ma a hegyeken áll Ugye vakít ez a fény?
A szíved is jégbe zárva
Itt a világ peremén.
Mégis teljes a magányom
Tudom, hogy elrontottam Rémes tettem fáj
Vajon hogy is volt?
Lehet, mindegy már.
A lelkem rég csak ettől félt
Nagyon nehéz Hogy ma ez megtörtént.
Hát jöjjön szél És tél és hó
Tán így is jó
Ugye jó?
Legyen hó!
Még sosem volt hasonló!
Legyen hó!
Olyan lelket mozdító!
Bár tudnám, azt hogy mi lesz itt még
Jöjjön száz orkán!
És közben a szívemen ül a jég
Ma fura erők jönnek
A messzi távolból
Ez az el nem múló érzés
A szenvedélyről szól
Ez itt és most sorsfordító!
Legyen hát minden jég és hó!
Ugye jó? Ugye jó?
Nincs több szabály
A gondom a széllel száll!
Ugye jó?
A gondom a széllel száll
Ugye jó?
Nem sírok többé már!
Nagy lépés, itt otthon vár
Ami volt, nem fáj!
Hogy a gondom a széllel száll Nem sírok többé már!
A lelkem hadd vágtasson Hadd tomboljon, szóljon hát!
S ha végül minden perced Jégkristállyá vált
És a múlt lehull majd rád!
Ugye jó?
Ahogy elvisz a fénylő hó
Ugye jó?
Az erő bennem jár
Nézz most rám
Minden más volt rég
De ma új nap vár
És közben a szívemen ül a jég
VÉGE AZ 1. FELVONÁSNAK
2. FELVONÁS
MERENGŐ TÖLGY
SZAUNA
Jó napot, uram!
Jó napot, hölgyem!
Jó napot, hóemberjelmezes kisfiú!
Szerencsés napotok van.
Itt a Kereskedelmi Állomás a Merengő Tölgyhöz
nagy nyári kiárusítást tartunk.
Féláron adjuk a rövidnacikat,
a klumpákat
meg egy balzsamot, amit magam találtam fel,
hogy távol tartsa a nap sugarait.
Miért nem tartok az örök tél gondolatától,
amit frissen megkoronázott és varázslónak találtatott királynőnk hoz el?
Kérdezitek a szemetekkel.
Hygge!
- Hygge? - Hygge?
A hygge az kényelem
Mert senki sem agyal
Csak üldögélünk a tűznél
Pirospozsgás arccal
Hygge
Hyggeli
Tolmácsolom még!
Ha pókot találsz a cipődben
Nem hygge!
Ha valami piszkál idegesítően
Nem hygge!
A hyggének nincs menetrendje
Nem tudni, mikor jön, mikor lesz vége
De a család és a barátok nélkül Nincsen itt hygge, és ez a lényeg
Ellátmány kell. És hol vannak a répáid?
Mindet megveszem.
Isten hozott a nagy becsben tartott zöldségosztályunkon.
És bocsánat!
Reméltem, hogy akad itt
egy picikét kevésbé bűzös és megfelelőbb méretű kabát
vagy ruha, amiben megmászhatom az Északi-hegyet.
Amiben megmászhatod az Északi-hegyet,
ahol oly sokan halálra fagytak!
Ja!
Tudom, mi az, amire szükséged van.
Hygge!
Hygge?
Mi az a hygge?
A hygge az, ha nem tripla áron adod a zöldséget és a téli cuccot ilyenkor.
Ez kriminális.
Az is hygge, ha nem sértegeted a boltost,
ha szükséged van a szolgálataira.
De mi az a hygge?
A hygge alkohol
A hygge evés
A hygge forralt bor
Csodás egy valami Ha elkél a fűtés!
A hygge az barátság
Senki egy rosszat se mukkan
Gyertek, vár egy szipiszupi hygge
A szaunában pucéran!
Hygge
Ne legyetek szégyellősek, láttunk mi már pucér embert.
Hygge
Üssétek magatok ággal, ilyen jól semmi sem serkent!
Hyggeli
Nyomás be a szaunába!
Hyggeli
Kell az, nincs jobb nála!
Most pedig igyunk!
Ja!
Emeljük poharunk
A családunkra és a barátainkra
A hyggére a véget nem érő viharban
Soha ne hagyjuk abba
Mindig számíthatunk egymásra
A forralt bor csobban
Itt vagyunk pucéran
Emeljük hát poharunk
A családunkra és a barátainkra
A hyggére a véget nem érő viharban
Soha ne hagyjuk abba
Mindig számíthatunk egymásra
A forralt bor csobban Itt vagyunk pucéran
Emeljük poharunk
A családunkra és a barátainkra
A hyggére a véget nem érő viharban
Soha ne hagyjuk abba
Mindig számíthatunk egymásra
A forralt bor csobban Itt vagyunk pucéran
Emeljük poharunk
A családunkra és a barátainkra
A hyggére a véget nem érő viharban
Soha ne hagyjuk abba
Számíthatunk egymásra
A forralt bor csobban Itt vagyunk pucéran
Emeljük poharunk
A családunkra és a barátainkra
A hyggére a véget nem érő viharban
Soha ne hagyjuk abba
Mindig számíthatunk egymásra
A forralt bor csobban Itt vagyunk pucéran
Elnézést!
Egy hét alatt gyors éhhalál
Nem hygge
Rideg jövő, mi holtan talál
Nem hygge
Igaza van.
Mennünk kell.
Nekünk sürgősen mennünk kell
Ha nem maradhattok velünk hyggézni
Vigyetek minél több hyygét el!
Hygge!
Ez bizony jég.
Nyilvánvalóan.
Négyszemközt kéne beszélnem vele.
Amikor legutóbb bemutattam egy férfinak, mindent megfagyasztott.
De ez egy jégpalota.
A jég az életem.
Olyan szép!
Sosem láttam ehhez foghatót.
Anna!
Elza!
Más lettél.
Jó értelemben más.
- És elképesztő ez a hely. - Köszönöm.
Nem tudtam, hogy képes vagyok ilyet létrehozni.
Ők itt Kristoff és Sven. Segítettek felmászni.
Szia! Olaf vagyok, és szeretem a meleg öleléseket.
Olaf?
Igen, te építettél.
Emlékszel rá?
És élsz?
Igen, azt hiszem.
Gyerekkorunkban ilyet építettünk, emlékszel?
Egy kicsit te, egy kicsit én.
És döbbenetes a hasonlóság.
Olyan jóban voltunk. Megint lehetne úgy.
Nem. Mindennél jobban szeretnék veled lenni.
Tényleg. De nem lehet.
Kicsit magunkra hagynátok?
- Sajnálom, ami történt… - Nem kell bocsánatot kérned.
Nem a te hibád volt.
Nem tudtad.
Anya és apa tudták?
Igen.
Akkor én miért nem tudtam?
Szerinted hogy szerezted ezt a sebet?
- Anya azt mondta, így születtem. - Nem, én tettem ezt veled.
Majdnem megöltelek, Anna. Hatéves voltál.
Már nem vagyok gyerek, Elza.
Én sem. És sokkal nagyobb az erőm, mint akkor volt.
Jól megvagyok itt.
Egyedül.
Egyedül?
Jégbe fagytam
De ezt én akartam
Ne keress engem
A múltat elfeledtem
Hagyj itt a hóban
- Engedj el! - Ne! Elza, várj! Ne menj!
Csak meg akarlak védeni.
Nem kell megvédened.
Nem félek.
Mit szeretnél, Anna?
Ezt.
Csak hogy beszélgessünk
Dumáljunk, legyünk együtt
És te
Látom megbékéltél
Nem hittem volna Sok mindent átéltél
Úgy sajnálom Hogy nem tudtam, nem értettem
Tudtam, hogy bujkálsz De önzőn azt hittem
Hogy csakis előlem
Ezért jöttem el hozzád végre
Hogy kimondjam a szemedbe nézve
Nem veszthetlek el megint
Nem veszthetlek el, mint rég
Ha látnád magad az én szememmel
Tudnád, miért nem veszthetlek el
Várj!
Örülök, hogy jöttél
De nem biztonságos, hogy itt beszéljünk
Ne gyere közel!
Olyan új ez most még
Tanulnom kell Tovább hogy haladjak
Itt otthon vagyok
Kint a hideg levegőn
De csak káoszt teremtek A szeretteim körül
Szeretlek titeket
Ez nem afféle szeszély
Hidd csak el, valós a veszély
Nem veszthetlek el megint
Nem veszthetlek el, mint rég
Nem tudhatod, az erőm miket művel
Maradj tőlem távol, mert
Nem veszthetlek el
Meg kell hallgatnod
Azt szeretném mondani
Hogy minden megváltozik Már értem, mi folyik
Tudom, a szándékod nemes De itt már minden deres
Csak hagyj most magamra
Bízd ezt itt rám
De segítek neked
Együtt helyrehozzuk
Most az egyszer bízz bennem Könyörgök neked
Magam vagyok a vihar És rontasz a helyzeten
Helyrehoznám, de ezt már nem lehet!
Nem veszíthetlek el, értsd már meg
Miért nem segíthetek?
Értsd már meg, kérlek
Nem veszíthetlek el, mint rég
Pedig úgy szeretném
- Miért nem tudod - Kinyitni azt az ajtót?
Ha úgy szeretnéd magad Ahogy én szeretlek
Értenéd, hogy téged el nem veszthetlek
Viszlát, Anna!
Viszlát? Mi? Nem!
Soha nem veszíthetsz el, de most menned kell.
De mi lesz a királysággal?
Nagyszerű királynő lesz belőled.
Nem hagyhatod csak úgy összefagyva.
Összefagyva?
Nem tudtad?
Örök telet indítottál útjára mindenhol.
Micsoda?
- Ne! - Semmi baj.
Simán felolvaszthatod.
- Nem tudom, hogyan kell! - De együtt kitaláljuk.
Ne mondogasd, hogy együtt! Ne keress!
Nem vagyok az ura!
De igen, tudom, hogy igen!
Mondtam, hogy nem megy!
Anna!
Segítség!
Anna! Jól vagy?
Jól vagyok.
Csak fázom.
Mi történik veled?
Nem tudom. Nem vagyok az ura. Vidd haza!
Ne, Elza! Várj!
Most menj! Kérlek!
Olaf?
Jaj, ne!
Olaf!
Szólj hozzám!
Mondj valamit!
Bármit.
Csak egy icipici hó kell
Segítenék, de most sajnos
Épp nem vagyok önmagam
Hiányoznak ágak s lábak
És ami a legfontosabb
A hasam is
Bár minden darabokban
Összeszeded magad
Mi már összeszedtük a popsidat
Sikerült!
Kész van a hóember
Jóképű és életerős
Szerény hóember
Kösz, hogy…
Ó, ölelkeztek!
Ne! Beütötted a fejed? Jól vagy?
Csak…
Jól vagyok.
Vastag a koponyám.
Nekem nincs koponyám.
Sem csontjaim.
És most mi lesz? De tényleg.
Elzával nem jutottunk dűlőre.
Csak szerintem akadnak apróbb gondok a családunkban?
Nos, én megint felmegyek.
- Micsoda? - Elzának szüksége van rám.
Lecsapott rád az erejével, és te elájultál.
Csak fél.
Az a félelem fagyaszt meg mindent.
És mi történik a hajaddal?
Leestem egy szikláról!
Látnod kéne a te hajadat!
Nem, elkezdtél őszülni.
Hogy mi?
Csúnya?
- Nem. - Haboztál.
Nem is. Nem úgy.
Várj!
Azért van, mert a nővéred rád támadt, igaz?
A barátaim tudnak segíteni.
Vagyis ők inkább a családom.
Befogadtak Svennel, amikor senkink sem volt.
Jó fejek. Tedd, amit mondanak, és rendbe jössz.
Ez megőrült.
Fuss! Megvédelek!
Rövid, de szép élet volt.
Kristoff?
Kristoff hazatért!
Rég találkoztunk. Mutasd magad!
- Soványka lettél. - Jól vagyok.
Csak sokat dolgoztam.
- Van egy kis gondunk. - Egy lány!
Bulda, szerzett magának egy lányt!
Ismerjük az őzsutát.
Kristoff, nem hittem, hogy hercegnőt választasz.
- Nem is… - Hadd lássalak!
Csillogó szem. Működő orr. Jó fogak.
Tetszik.
- Köszönöm. Te is nekem, de… - Nem vagyunk egy pár.
Csak segítek neki.
- És Papa… - Nem vagytok pár?
Egészen biztos vagy benne?
- Igen. - Abszolút.
Nem egy pár.
Miért?
Mi bajod az én Kristoffommal?
Túl sokat etettem?
Túl keveset? Túl sokáig?
Nem ez a gond. Mindent jól csináltál.
Hát akkor mi a gond?
Miért nem adod oda magad egy ilyen férfinak?
Hacsak nem sántikálva jár…
Vagy ha túl sokat dumál…
Vagy egy negyvennyolcas lábfej megrémít.
Az ám, de fürdés-ügybe' májer
Mondd, hogy andalít az ájer
Hé!
És az állkapcsában alsó hangon Hetven fog virít!
Ezt szívd vissza!
Helyes a feje, de fix, hogy lúzer!
Tuti nem lehet más!
Sokszor az ész ellen vét ő
De környezetvédő
Szóval igazán édi félnótás!
Helyes a feje, de kissé lúzer!
Egy szimpi pancser ő
Mellé fix, hogy sok száz faxnit kapsz
Na de megszerethető!
Nem beszélgethetnénk másról?
Egy teljesen igazi problémánk van.
Esetleg gyáva nyúl a tag?
Vagy mellé roppant hallgatag?
Becsúszik némi erdőszéli pislantás
Ez a nagy románc a csajjal
Nem fog menni ilyen hajjal
De ezt nem számítva
Rendes srác a kispajtás!
Helyes a feje, de sajnos lúzer
Na meg a bogara sok!
Nem is!
De tetszetős, sose fellengzős
Amolyan szürke hős, akit imádok!
Bizony a szerelem éles lőszer
És épp ma eltalál
De vita meg stressz itt nyista lesz
Mert ugye klassz a mátkapár!
Legyen tied ez a döntés
A nyomulást sose kérd!
De itt ma szerelem ébred épp
És varázs árad szét!
Lépj csak túl a múlton Mától bizti nem kell félj
- Hisz vár az égi boldogság! - Hisz vár az égi boldogság!
Bátor szívvel élj!
Megölel a szeretet teljes hittel
Amikor minden rossz!
Apa, nővér, fivér Ha nagyot esnél
Mi segítünk majd ripsz és ropsz!
Mosolyog a szerelem, édes fűszer
Na látod, semmi gáz
Mert így a fuxos exnek sansza nix Hisz várja őt a tuti fix
- Új! - Új!
Új láz!
Láz! Új láz!
Új láz!
Láz! Új láz!
Mosolyog a szerelem, édes fűszer
Mindenkinek jár a
Láz!
Új láz!
- Anna! - Mi ez?
A mágia újabb csapása.
- Miért nem mondtad? - Próbáltam!
Anna, veszélyben az életed.
Jég került a szívedbe a nővéred kezétől.
Ha nem vesszük ki, örökre megfagyaszt.
De könnyedén ki tudjátok venni. Láttam már tőletek.
Gyerünk, Papa! Piszkáld ki a mágiát!
A fejéből ki tudnám.
De a szív nem engedi el könnyen a fájdalmát.
Próbálkozz, Papa! Kérlek!
Megteszem, amit tudok.
Mi ez a tehetetlen üresség Amit érzek
Új nekem ez a rettegés
De sok mindent elárul Hogy azt hiszem, alig élek
Miattad megváltoztam én
Te hozod a fényt nekem
Nem tart fel félelem
Bátrabb vagy, mint a legbátrabbak itt
Bízol, remélsz, mersz
Érzel és szeretsz
Erősnek hittem magam Amíg rád nem találtam
Mit tudok én a szerelemről?
Annyi mindent tettem
De tőled más lett minden
Te vagy az
Amit a szerelemről tudok.
Sajnálom.
Nem sikerül.
Csak az igaz szeretet olvasztja fel a megfagyott szívet.
Egy igazi szerelmes csók talán?
Igaz szerelmes csók.
Anna, vissza kell vinnünk Hanshoz.
Hanshoz?
Olaf, Sven, gyertek!
Anna!
Anna hercegnő!
A télből elég már
Esik a hőmérséklet!
Így nem éljük túl az éjszakát!
Legyen megint nyár
Gyorsabban kell másznunk!
Anna hercegnő számít ránk!
Csak erősen!
Valamit látok a távolban.
Egy jégvárat.
A királynő az! Készüljetek a csatára!
A télből elég már
Legyen megint nyár
Legyetek résen!
Öljetek!
A télből elég már
Legyen megint nyár
Legyetek résen!
Hát elérkezett végül
Ostromlók törnek rám
Nem bújhatok el, mint egykor régen tán
A vihar feltámadt, valós a veszély
Elfogy az időm
Ne érezz, ne érezz
A félelem az ellenség
Az eredmény halál
Ezt mondták egyszer nekem
És értem is talán
A fájdalom, a félelem Mind itt kezdődött velem
Amit látnak az emberek Az ami tényleg én leszek
Szörnyeteg
Ez már tény?
Eltűnt belőlem mind a fény?
Szörnyeteg vagyok? Csupa düh
Nincs mit tennem
Csak tombolni mennem
Vagy csak szörny vagyok ketrecben?
A télből elég már
Legyen megint nyár
Legyetek résen
Nem éri bántódás
A télből elég már
Legyen megint nyár
Legyetek résen!
Mit tegyek most?
Nincs idő sírnom
Vihart támasztottam
Meg kell állítanom
Fussak-e tovább?
Meddig kell elmennem?
Eláll-e akkor a vihar?
Vagy csak erősödne?
Hűtöm a világom
Meddig marad még meg?
Veszélyben van minden
Amíg én még élek?
Szörny voltam már kezdetben?
Vajon hogy fagyott meg a szívem?
Csak a pusztítás lett a védjegyem
Nem akartam, de a háború lett az életem
Megöljem a szörnyeteget?
Atyám
Te tudod, mi a legjobb nekem
Ha meghalok, szabadok lesznek?
Anyám!
Lehet, hogy ha meghalok
Csak hidegebb lesz És zúgnak még a viharok?
Nem! Élnem kell még És mindent helyrehozni
Megmenteni tőlem a világot
Hogy lehessen napozni
- Szörny vagyok, tehát igaz - A télből elég már, legyen megint nyár
Nem maradt már más
- Egyvalamit tehetek - Legyetek résen!
- Mielőtt megfagyok végleg - A télből elég már, legyen megint nyár
- Küzdök még, hogy a világ - Legyetek résen!
Ne így érjen véget
Nem lehetek szörnyeteg
Nem is leszek szörnyeteg
- Ma este nem! - Szörnyeteg!
Megadom magam. Vigyenek Anna hercegnőhöz!
Bíróság elé a szörnyeteggel!
Elég volt, Borzország!
Bronzország. És nem elég.
Egyre hidegebb lesz. Nézze, még a királynő is fázik.
- Nem fázom. - Fél.
Szóval félre az útból, és ne tegyen próbára, mert veszít. Vigyétek be!
- Miért védi? - Anna miatt.
Látnom kell Annát.
- Azt mondod, épségben ment el innen? - Igen.
- És vele volt egy hegyi ember? - Azt mondta, segít neki.
Imádkozom, hogy így legyen. Hozzátok be!
Kérem! Segítsenek!
Siessenek!
Itt van velünk egy fagyoskodó hercegnő!
Téged ne lássanak, Olaf!
- Téged nincs idő megmagyarázni. - Vágom.
Anna hercegnő!
Köszönöm. Innen átveszem.
Vigyék melegre, és azonnal kerítsék elő Hans herceget!
Az élete múlik rajta.
Vigyázzanak rá!
Ne nézz így rám, Sven!
Mit tudok én a szerelemről?
Így kell lennie
Igaz szeretet csókja kell ide
És mit tudok én
A szerelemről?
- Anna! - Hans!
Csókolj meg! Meg kell csókolnod!
Mi történt odakint?
Elza lesújtott rám az erejével.
Azt mondtad, sosem bántana.
Tévedtem.
Megfagyasztotta a szívemet, és csak az igaz szeretet menthet meg.
Az igaz szeretet csókja.
Ó, Anna!
Bár lenne valaki, aki szeret!
Mi van?
Azt mondtad, szeretsz.
Hazudtam. Tizenharmadik fiúként tudtam,
hogy trónra kell nősülnöm.
Magától értetődő célpont voltál.
De ki hitte volna, hogy Elza így megkönnyíti a dolgomat?
Ti tönkretettétek egymást,
és én lettem a hős, aki csak segíteni próbált.
Jól sült el.
Ha megölöm Elzát
És gyűrűt kapsz tőlem
Hans leszek, Arendelle királya
Nem érsz fel Elzához. Nem fogod ezt megúszni.
Máris megúsztam.
Ne!
Elza!
Anna!
Olaf!
Hé! Meleg ölelés!
Jaj, ne, kialudt a tűz!
Óvatosan, Olaf!
Szóval ilyen a meleg.
Nagyon jó.
És hol van Hans?
Mi történt a…
De ne érj hozzá!
Hol van Hans? Mi történt a csókotokkal?
Félreismertem őt.
Nem igaz szerelem volt.
Kérlek, Olaf, nem maradhatsz itt. Elolvadsz.
Nem megyek el innen, amíg nem találunk másik igaz szerelmet, aki megment.
Azt sem tudom, mi az a szeretet.
Semmi baj.
Én tudom.
A szeretet az…
ha valaki fontosabb, mint mi magunk.
Tudod, mint amikor Kristoff elhozott ide,
ahol Hans örökre elhagyott.
Kristoff szeret engem?
Hű!
Te aztán tényleg semmit sem tudsz a szeretetről, mi?
Olaf, elolvadsz.
Van, akiért érdemes elolvadni.
Csak talán nem ebben a pillanatban.
Semmi baj. Majd én.
Át fogjuk vészelni…
Várj! Nézd!
Kristoff és Sven erre tartanak!
Tessék, itt az igaz szerelmed!
Lovagol a fjordokon át, mint egy daliás, büdi rénszarvaskirály!
Elviszünk Kristoffhoz! Gyere!
Hideg téli levegőből
Vihar kerekedett benne
Az ég beborult, élesen fújt a szél
Elméje elsötétült, a szél süvített
Anna hercegnő meghalt.
Elza királynő végzett vele.
Legalább egybe kelhettünk, mielőtt meghalt a karjaimban.
Akkor most maga parancsol.
Mentsen meg minket a szörnyetegtől!
Hozzátok a királynőt!
Elzát, Arendelle királynőjét árulással vádolom,
és halálra ítélem.
Micsoda? Ne!
Akárhová nyúlt
Benne vihar dúlt
És kavargott a szél
Tombolt körülöttük a dühöngő hó
És félelem süvített
Ez már tornádó
Egyre hidegebb lesz
Menj tovább, Anna, meg ne pihenj
Ő itt van valahol
A jég a mellkasomban idebenn
Már a szívembe hatol
El kell jutnom hozzád Ha esik, ha fúj
Mert egy dolog menthet meg Valami új:
- A szerelmed - Anna!
- Igaz szeretet! - Hol vagy?
Egyre hidegebb lesz
Nem megy, nem jó, sem élni
- Sem halni nem tudok - Elza, figyelj!
Rendet kell itt tennem
- Nem tudom, a zűrben mire jutok - Add meg magad!
Rejtsd el, ne érezz, ne érezz
- A ketrecbe vissza veled! - A télből elég már
Hát szörnyeteg lettem
- Nincs most már mit tennem - Bántódás nem érhet
Zúg az északi szél
És fehér falak Csapdájába estek
- Nem győzhet le a jég - Anna!
Nem győzhet le a fagy
Ha hallod a hangom
- Tarts ki, Anna! - Igaz szeretet
- Nem megy! - Elza!
És tombolt a vihar
A világ vesztébe rohant
És minden elveszett
Egy fagyos szív miatt
- Kristoff - Anna
- Szörnyeteg! - Elza!
Egyre hidegebb lesz
Elza, nem menekülhetsz el ez elől!
Hol a húgom?
- Hol van Anna? - Anna…
Gyengén, lehűlve tért vissza a hegyről.
- Megfagyasztottad a szívét. - Mi?
Ne!
Próbáltam megmenteni, de túl késő volt.
Csupa jég volt a bőre. A haja fehér lett.
A húgod miattad halt meg!
Lágy szellő fújt
A gyászától
A vihar sem moccant már
- Kristoff? - Anna!
Elza!
Anna?
Anna, ne!
Éppen ettől féltem
Ezért nem engedtelek magamhoz régen
Bocsáss meg
Bocsáss hát meg
Nézd, mit tettem veled!
Anna!
Elza!
- Jól vagy? - Hogy jól vagyok-e?
Anna, te feláldoztad magad értem.
Szeretlek.
Az igaz szeretet felolvasztja a megfagyott szívet.
A szeretet felolvasztja…
Hát persze!
Anna!
Csodálatos vagy!
Megcsókolhatlak?
Őt bízd csak ide!
Anna?
De megfagyasztotta a szíved.
Az egyetlen fagyott szív errefelé a tiéd.
Mindenki jól van?
Igen, felség.
Biztosíthatom.
Annyi mondandóm lett volna
Mától mindennap téged hallgatlak
Ez egy álom Azt hittem, túl nagy
Elza…
Szabad vagy
Ugye jó?
Mutasd meg, mit tudsz
Ugye jó?
Tiéd a varázs
Mert nézz most rám
Minden más volt rég
Hadd süssön a nap
Fogom ezt a melegséget És felküldöm az égre
Viszlát sötét félelem
Töltse meg a világot fény és szeretet
Itt vagyok, és család vesz körül
Sosem térünk vissza
Elmúlt, ami volt
Ugye jó?
Ahogy elvisz a fénylő hó
Ugye jó?
Nincs már félelem és hideg
Ahogy elvisz a fénylő hó
Erősebb lesz az igaz szeretet
Ugye
Jó?
A film alapján írta Jennifer Lee
Rendezte Chris Buck és J. Lee
A felvétel a londoni Royal Drury Lane Theatre-ben készült
2024 februárjában
A musicalt fordította: Kamper Gergely
A Jégvarázst fordította: Boros Karina
A feliratot fordította: Kamper Gergely