DRURY LANE -TEATTERI, LONTOO
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DISNEY THEATRICAL GROUP ESITTÄÄ
OHJAUS ANDREW FLATT, THOMAS SCHUMACHER JA ANNE QUART
SÄVEL JA SANAT KRISTEN ANDERSON-LOPEZ JA ROBERT LOPEZ
JENNIFER LEEN KIRJAAN POHJAUTUVAN
THOMAS SCHUMACHERIN JA ANNE QUARTIN MUSIKAALITUOTANNON
DISNEY THEATRICAL GROUPILLE
"FROZEN - HUURTEINEN SEIKKAILU-MUSIKAALI"
LONTOON WEST ENDIN NÄYTTELIJÄKAARTI
Lumiukko tehtäisiinkös?
Nyt leikin aika on
Mä voisin peittää kaiken lumella
Ei sitä sallita
Niin.
Mut anna mennä vaan
Sä ilahduta siskoas Elsa, kiltti!
Ole kiltti!
Kun itsekään en mä voi
Juuri tätä minä tarkoitin!
Siis lumiukko tehtäisiinkös?
Tiedät, että haluan!
Valvotaan ja se me tehdään
Kyllä!
Mä ja sä!
Oli kerran perhe kaikkien rakastama tää
Kuningas, kuningatar, kaksi prinsessaa
Heidän pieniä ollessaan tarina herää
Mitäs neidit ovat puuhailleet?
Elsa oli erityinen lapsi
Ensi kyynelestään jään
Toivat taiat vanhempiensa sydämiin
Rakkauden ja pelon tään…
Elsa, ei!
-Mitä puhuimme? -Taika täytyy pitää salassa.
On asioita, joita ei voi tehdä julkisesti.
Kuten juosta nakuna tuuleen!
Anna!
Aurinko paistakoon
Sydämet kirkastakoon
Kuin tämä täydellinen, iloinen, paisteinen kesäpäivä!
Aurinko paistakoon
Kaikki hyvin on
Yhdessä voimme myrskyn pitää pois
Yksi, kaksi, kolme
Kädet lyö, napsuta Sä ja mä yhdessä
Polvet yhdessä, paikallesi jäädy Ylös tai alas
Prinsessakruunu yhdessä Aina yhdessä, sä ja mä!
Olipa kerran perhe jolla oli salaisuus tää
Hallitsijoina maassa
Jossa kruunun kunnioitus on syvää
Jäädytä peppuni!
Niinpä kuninkaallinen perhe on aina edessään
Rakasti kansa prinsessojaan katsellen
Leikkiään
Aurinko paistakoon! Elämämme vapaata olkoon
Maamme olkoon vahva sekä vakaa
Tämä perhe sydämemme lämmittäköön
Koko talven takaa!
Aurinko paistakoon yllä Arendelin!
Kruunu vahva olkoon Aito rakkautenne olkoon
Sieviä tyttäriämme siunaa
Joita niin rakastamme
Siinä luotamme sinuun…
Tulkaa, kultaseni. Uniaika.
Se tarkoittaa nukkumista, Anna.
-Rakastan nukkumista. -Tarvitaanko iltasatu?
Ei, ole hyvä!
Me ollaan liian väsyneitä.
Heippa. Ei kun, hyvää yötä.
Rakkaat. Kiitos. Voitte mennä.
He menivät.
-Me ollaan kahdestaan. -Meidän pitäisi nukkua.
Meidän pitäisi rakentaa lumiukko. Ole kiltti!
Taivas on hereillä, joten minäkin olen hereillä.
Meidän pitää leikkiä!
Hyvä on.
Mahtavaa!
Lumiukko, lumiukko, lumiukko!
-Lumi… -Autatko vai juoksenteletko vain?
Ai niin.
Juoksut on juostu, nyt autan.
Kunnon lumiukon tekemiseen on olemassa resepti.
On vai?
Vähäsen sua, vähäsen mua
Osa joka rakastaa unelmoida
Osa joka roikkuu puusta
Vähän kuin mä, vähän kuin sä
Osa joka on kiva
Osa myös tuhmuutta
Uskollinen ystävä
Joka aina on tukena
Iso masu pyöreä
Ja iso peppu pörheä!
Hän rakastaa lämpimiä haleja ja kirkasta auringonvaloa
Ja hän todella rakastaa kesää
-Hän sulaa! -Ihan totta.
Hänet rakennamme yhdessä
Yhdessä, se tärkeintä on
Koska on hän vähän sekä sua että mua
Mikä annetaan nimeksi?
Olaf.
"Hei, olen Olaf ja pidän lämpimistä haleista."
Rakastan sinua, Olaf.
-Aika mennä nukkumaan. -Mitä?
Ei! Vaan lisää taikaa, kiitos vain.
Tiedät, etten saisi tehdä edes tämän vertaa.
Sinun taikasi on kaunein,
ihanin ja täydellisin asia maailmassa.
Oletko sitä mieltä?
Olen! Tee se, ole kiltti.
Ennen kuin purskahdan pakahduksesta!
Hyvä on. Älä purskahda.
Vähäsen sua, vähäsen mua
Teet taian tään, minä sen nään
Vähäsen hauskaa
Vähäsen hauskaa keskellä yötä
Vähäsen taikaa ja kaikki lähtee lentoon!
On tämä upeaa niin!
Lisää! Lisää! Lisää!
-Vähäsen sua! -Taikaa!
Tee se, Elsa, anna mennä!
Vähäsen mua, mua, mua
Vähäsen sua, vähäsen mua
Jippii!
Anna?
Anna! Äiti! Isä!
Herää, Anna! Ole kiltti! Apua!
-Anna! -Elsa, mitä olet tehnyt?
En tarkoittanut.
Iho on jääkylmä.
-Lähetä palvelijat pois. -Poistukaa.
-Majesteetti… -Nyt!
Pyydän.
Mitä sinä teet?
Pyydetään vuorenväki apuun.
Äkkiä, hän jäätyy!
Hän kylmenee.
Kuningatar tietää kutsumme.
Olen pohjankansan lapsia.
Ja nyt kuningatar? Hyvä urakaari.
Tyttärellemme kävi pahasti.
-Kyse on taikuudesta. -Anteeksi. Se oli vahinko.
-Syntymävoima vai kirous? -Syntymä, ja voimat vahvistuvat.
Lapsiparka jäätyy kuoliaaksi, ellei taikaa saada pois.
-Saatko sen pois? -Onneksi ei osunut sydämeen.
Sydäntä ei niin vain muuteta, mutta päätä voidaan kokeilla.
Poistin kaiken taian.
Varmuuden vuoksi jopa hänen muistonsa taiasta.
-Hän tulee kuntoon. -Kiitos.
Poista minunkin taikavoimani. Ole kiltti.
Olen pahoillani, Hiutaleeni. En pysty siihen.
Voimasi ovat osa sinua.
Pelkään, mitä voin tehdä.
Sulje silmäsi.
Kerro, mitä näet.
Näen Arendelin, yön talvella
Kansa tuijottaa mua pelosta
Vihaiset joukot, rosoinen jää
Kauhu heidän silmissään
Kaikki minun syytäni
Mua katsoessaan näkevät…
Hirviön!
Sitten pelko on vihollisesi.
Ja kuolema sen seuraus.
Emme anna sen tapahtua.
-Suojelemme häntä. -Hyvä.
No niin. Jääkää hyvästi.
Kutsukaa milloin vain.
Rakastamme lapsia. Pari koditonta on tullut kasvatettua.
Kiitos.
Hän oppii kyllä hallitsemaan sitä.
Anna hansikkaasi.
Pue nämä, Elsa.
Kokeile, sulkevatko ne sen sisäänsä.
Suljemme portit, vähennämme henkilökuntaa.
Rajoitamme yhteyksiä
ja pidämme hänen voimansa piilossa kaikilta, myös Annalta.
Mitä? Ei, he ovat siskoksia.
Ei heitä voi pitää erossa toisistaan.
Äiti, turha vastustaa
Mikä on parasta hänelle, on mulle parasta
Isä
Mä sua tottelen
Autamme sinua hallitsemaan sitä
Vastaus löytyy, tiedän sen
Äiti?
Vain kunnes tiedämme enemmän
Sitten palaamme
Ja olemme taas perhe
Sataa lunta!
Elsa?
Lumiukko tehtäisiinkös?
Nyt leikin aika on
En näe sua ikinä Ja tuntuu jo
Kuin oisit mennyt pois
Sä ystäväni olit, vaan enää et
En voi sitä ymmärtää
Lumiukko tehtäisiinkös?
Tai jotain muuta mitä tahdot
Mene pois, Anna.
Selvä, hei
Teen kaiken, mitä käskit, isä.
-Hansikkaat auttavat! -Hyvä. Mutta tulee päivä,
jolloin joudut seisomaan kansasi edessä ilman niitä.
Sinun on varauduttava kaikkeen, Elsa.
Nyt, toista.
-Salaa, ei tuntea saa. -Ei saa paljastaa.
Salaa, ei tuntea saa. Ei saa paljastaa.
Lumiukko tehtäisiinkös?
Tai josko pyöräiltäs me vaan?
Mä seuraa täällä taidan kaivata
Kun kuville oon alkanut mä jutella
Pidä pintasi, Jeanne.
On vähän yksinäistä kun ei muita oo
Vain kello tää raksuttaa
Se voimistuu!
En voi nauraa, itkeä, nähdä unia.
-Se pyrkii koko ajan ulos! -Hengitä.
-En pysty. En voi tehdä mitään.
Tämä on liikaa hänelle. Meidän ei pitäisi lähteä.
-Tule, lapsirukka. -Älä koske minuun.
En tahdo satuttaa sinua.
Salaa, ei tuntea saa.
-Anna, meidän pitää mennä. -Teitä tulee ikävä.
Olemme poissa vain pari viikkoa.
Onko teidän pakko mennä?
Jossain on vastauksia, jotka auttavat sinua ja meitä kaikkia.
-En pysty tähän yksin. -Pystyt ja sinun täytyy.
Olen ylpeä sinusta.
En halua tuottaa pettymystä.
Merellä kadonneiden kuninkaamme ja kuningattaremme nimessä.
Arendel pitää yllä heidän perintöään, kunnes nuori kuningatar on täysi-ikäinen.
Levätkööt rauhassa.
Elsa?
Kuule
Mä tiedän että olet siellä
Ja tahdon tietää miten voit
Me kävelylle mentäiskös?
Tai juteltais tai vaikka tavattais?
Huomiseen sä ootko valmis?
On sun suuri päiväsi
Mä mitä nyt tehdä voin?
Lumiukko tehtäisiinkös?
Prinsessa Anna.
Prinsessa Anna?
-Joo. -Anteeksi, että herätin.
Et herättänyt.
Heräsin jo ajat sitten.
Tulimme pukemaan teidät.
Pukemaan? Mitä varten?
Siskonne kruunajaisia, prinsessa.
Siskoni kurneeraus…
Aivan!
On kruunajaispäivä!
Prinsessa Anna, mekko ei pue itseään.
Nyt ovet on auki maailmaan
En tiennyt että niitä auki saa
Ja nää neidot auttaa mua pukemaan
Kiitos. Kiitti!
On salit nää olleet tyhjät niin
Ei juhlia nähneet aikoihin
Vihdoinkin nuo portit aukaistaan
Saapuu tänne juhlakansa
Hämillein varmaan mä meen
Mut ihan valmis oon mä muutokseen
Ensi kertaa ikuisuuteen
Loistaa valot, laulut soi
Ensi kertaa ikuisuuteen
Aamuun tanssia mä voin
Tää kaikki onko vain närästystä
Vaiko riemun hurmioo?
Koska ensi kertaa ikuisuuteen
Yksin en mä oo
Ihanaa tavata kaikki!
Entä jos tapaan sen oikean?
Mä laittaudun tänään parhaimpiin
Hienoihin laatukankaisiin
Mä ilmestys oon kuninkaallinen
Sitten jo siinä seisoo hän
Komean miehen näenhän
Ja hämmennyksen peitän suklaaseen
Ja hänen kanssaan naureskellaan
On se hyvin outoo vaan
Viimeinkin mä onnen löytää saan
Ensi kertaa ikuisuuteen
Taika ilman täyttää vaan
Ensi kertaa ikuisuuteen
Mä huomiota viimein saan
Ja mä tiedän että on hölmöö ja haavetta kai vaan
Mut ensi kertaa ikuisuuteen
Mä ehkä onnen saan
Ei tulla saa
Ei nähdä saa
Tyttö kiltti sä ole ainiaan
Tuskaa et saa
Sä paljastaa
Voi ykskin virhe kaiken kavaltaa
Tää yksi päivä vaan
On tuskaa odottaa
Vartijat, ne aukaista nyt saa
Portit aukaista nyt saa
Nyt saa
Ensi kertaa ikuisuuteen
-Ei tulla saa, ei nähdä saa -Mun unelmani toteutuu
Tyttö kiltti sä ole ainiaan
-On yksinäisyys jäänyt taa -Salaa
-Mä lemmen löytää saan -Ei tunteitaan saa paljastaa
Ensi kertaa ikuisuuteen
Ei muita pois voi sulkeekaan
Ensi kertaa ikuisuuteen
On portit ammollaan
Mun täytyy kiiruhtaa nyt
Huominen jo pois sen veis
Ensi kertaa ikuisuuteen
-Mikään estä ei -Ehei
Oi, anteeksi.
-Anna, kaikki hyvin? -On. Tosi noloa.
Ei mitään…
Hei.
-Hei. -Hei.
Voinko kysyä teiltä kyyhkyläisiltä jotain?
Kyyhkyläisiltä? Emme edes tunne toisiamme.
Mutta nyt tunnemme.
Todellakin.
Loistavaa.
Maistuuko kylmä juoma?
Hyvin mieluusti.
Mikä tekee juomista erityisiä?
Jää.
Tää puhdas jää.
Joten pois jään päältä.
Anteeksi.
Mennään, Sven.
Jäätä! Täältä puhdasta jäätä.
Jestas, olipa noloa.
Tai et sinä ole. Vaan koska me olimme…
Olen nolo. Sinä olet komea.
Hetkinen. Mitä?
En lainkaan sellainen silmänilo kuin sinä.
Minäkö?
Kiitos.
Arendelin prinsessa Anna.
Prinsessa? Arvon neito.
Älähän. Ei tarvitse kumartaa.
En ole se prinsessa.
Sisareni Elsa on kuningatar. En minä.
En, minä olen vain minä.
Vain sinä?
En kruununprinsessa, vaan jonossa.
En toki valita. En ole valittaja.
Unohda. Puhun ihan sekavia.
Olen elänyt aika suojattua elämää.
-Niinkö? -Niin.
En ole kovin hyvä oikeiden ihmisten kanssa…
Mutta tahdon olla.
Niin sitä pitää.
Katsot minua kuin mielipuolta.
Menen nyt. Hyvää päivänjatkoa. Unohda koko juttu.
Odota, älä mene.
Ei mitään syytä nolostua, prinsessa "Olen vain minä".
Koska olen itse joku vielä nolompi
Olen vasta kuninkaan kolmastoista poika
Hyvin pienestä valtakunnasta
Hyvin pieniltä Eteläsaarilta
Ei kukaan laula näistä vaatimattomista kasvoista
Tai ylevyyden puutteesta
Tai suustani sinkoilevista sammakoista
Taivaan kiitos.
Olen tullut pitkän matkan nähdäkseni siskosi kruunauksen
Kunnioittaakseni ja tukeakseni teitä
Sitten minä polo sinut maahan töytäisen
Ota vastaan nöyrimmät anteeksipyyntöni
Kömpelöltä prinssiltä joka tahtoo vain palvella
Jolla on liuta ilkeitä isoveljiä
Se jono on loputon
Mies jonka patsasta ei pronssiin valeta
Pelkkä Hans Eteläsaarilta
Hei, Hans Eteläsaarilta.
Hei, Anna Arendelista.
On aika! Kruunajaiset alkavat.
Hyvä tavaton, kruunajaiset! Pitää mennä.
Nähdäänkö myöhemmin?
Ehdottomasti.
Kuningatar voideltu
Tyttäremme valittu
Ja kultakruununsa siunattu
Pohjoisen ylpeys, kultainen sisaremme
Ikiaikaisten kuninkaiden perillinen
Äänemme tänä pyhänä hetkenä
Laulakoon ylistystä ja tuokoon valoon
-Valtasi -Tuokoon valoon voimasi
Pohjoisten maidemme jalo kuningattaremme
Me sinua kumarramme
En voi olla sitä mitä odotatte minulta
Mutta päivittäin mä kaikkeni teen
Ja vaikenen
Täällä kuilun reunalla
Tietäen miten koko elämäni tähän minut johdattaa
Ja niin mä käännyn sisäänpäin
Pystytän muurit, suojauksen
Tätä varten joka päivä harjoittelen
Miksi on se niin vaikeaa?
Koska en voi näyttää
Etten ole niin kylmä kuin vaikuttaa
On asioita joita ette voi tietää
Ja on vaarallista haaveilla
Anteeksi, olen myöhässä!
Tiedän etten koskaan nää sitä aurinkoista päivää
Että tämä koettelemus on vihdoin ohi
Ja voimme olla vain mä ja sä
En voi murehtia mitä menetimme ainiaaksi
Ja miten salailu ja vaitonaisuus ovat käyneet niin kalliiksi
Kunpa voisin kertoa totuuden
Näyttää kuka oven takana on
Kunpa tietäisit mitä varten koko esitys
Ja teatteri ollut on
On mun oltava varovainen
Ja sä ääriin mennä voit
Me kaksi olemme erilaisia
Ja on vaarallista haaveilla
On vaarallista toivoa
Että voisin tehdä omat valintani
Vaarallista niin edes ajatella
Olen vaarallinen vain tässä seistessäni
Näin eessä teidän vaan
Jos säännöt unohdan
Miten vaarallinen oisinkaan?
Majesteetti,
hansikkaat.
Miks juuri nyt teen virheen tään?
Miten saatoin antaa keskittymisen pettää?
Salaa, ei tuntea saa…
Arendelin kuningatar Elsa!
Kuningatar voideltu
Tyttäremme valittu
Siunattua kuningatartamme katsokaa!
En saata uskoa että seison tässä
Selviydyinkö todella läpi siitä?
Isä, minä onnistuin.
Mitä minä nyt teen?
En voi lakata hymyilemästä!
Kuinka outoa
Tarkoittaako tämä että asiat ovat nyt toisin?
Voisivatko ne todella muuttua?
Nyt voinko oven avata
Ja viimein nähdä kasvokkain?
Kuningatar voi toki muuttaa sääntöjä
Muttei syitä niiden takana
En voi olla sitä mitä odotat minulta
Enkä ole sitä miltä näyttää
Mutta sinut haluaisin tuntea
Onko vaarallista
Haaveilla?
Hei.
Hei minäkö?
Hei.
Näytät täydellisen kauniilta.
Kiitos.
Sinä näytät täydemmältä. Tai ei.
Et näytä täydemmältä, vaan vielä kauniimmalta.
Eikö tuo olekin äidin puku?
Se sopii sinulle täydellisesti.
Oletko sitä mieltä?
Kiitos.
-Oletko viihtynyt? -Mainiosti.
Olin unohtanut, miltä juhlat tuntuvat.
Niin. Ainakin on kuumempi kuin muistin.
Mikä tuo mahtava tuoksu on?
Suklaa!
Teidän Majesteettinne, Wessaton herttua.
Weselton!
Weseltonin herttua.
Majesteetti, parhaana kauppakumppaninanne.
Meidän olikin jo aika tavata kasvotusten.
Ja olen onnenpekka.
Mitkä kasvot nuo ovatkaan.
Olen tavannut kuningattaria,
joiden kasvot karkottaisivat hevosetkin.
Ei tule kauppoja.
Sillä mennään, mitä on saatu.
Mutta te olette mallikuningatar.
Kiitos.
Saanko luvan?
Saanen vietellä tangollani.
Kiitos, mutta en tanssi.
Anteeksi kuinka?
Hän tarkoittaa, ettei hän osaa tanssia.
Hän on toivoton. Surkein koskaan näkemäni.
Haluattehan pitää varpaanne?
Tai olla pilaamatta noin upeita saappaita.
Vau!
Paljonko tulee lisämittaa? Pari, kolme tuumaa?
En ole kuullutkaan kuningattaresta, joka ei osaa tanssia.
Minä taas olen kuullut, että sillä mennään, mitä on saatu.
Noissa kahdessa on jotain pahasti vialla.
Kiitos. Olet malliprinsessa.
Kiitos kaunis. Olen tullut siskooni.
Kuinka mukavaa, Elsa. Kun juttelemme.
Niin on.
Ehkä voisimme jutella useamminkin.
Se olisi mukavaa, Anna.
Entä voimmeko pitää portit auki?
Miksi ilo kestäisi vain tämän päivän?
-Portit auki? Ei… -Elämä voi palata linnaan.
Päästetään ihmiset sisään.
-Emme voi. -Emmekö?
Kuka estää? Olet kuningatar. Voit tehdä, mitä haluat.
Sitten minä estän sen.
-Miksi? En ymmärrä. -Aivan, et ymmärräkään.
-Olen pahoillani. -Ei, minä olen.
Suotko anteeksi?
-Hei taas. -Hans.
Olet pois tolaltasi.
Kaikki hyvin?
Se on pitkä tarina.
Haukataanko raitista ilmaa?
Luulin, ettet ikinä kysyisi.
Olit varmasti herttainen pikkutyttö.
Olin lettipäinen tornado, joka oli aivan liikaa omin päin.
En koskaan tiennyt syytä siihen, miksi portit oli suljettu,
miksi juhlat päättyivät tai miksi Elsa ei enää puhunut minulle.
Tiesin vain, että kaipasin siskoani.
Yritin vuosia selvittää, mitä olin tehnyt.
Halusin tietää ja ymmärtää,
mutta vanhempani sanoivat vain, että näin on paras.
Tuo on tosi epäreilusti sanottu.
Ihan kuin sanottaisiin: "Et ansaitse tietää vastausta."
Siltä se tuntuikin.
Minäkin olin paljon yksinäni lapsena.
Mutta sinulla on 12 isoveljeä.
Jos he eivät nöyryyttäneet minua, sitten he jättivät minut huomiotta.
Minun perheessäni ei aikanaan ole sellaista.
Haluatko perheen?
Tietenkin. Etkö sinä?
Hyvin paljon.
Eikä ole muuta kuin rakkautta.
Ketään ei suljeta ulkopuolelle.
Anna, en voisi koskaan sulkea sinua ulkopuolelle.
Voinko sanoa jotain hullua?
Rakastan hulluuksia!
Ovet elämäni lukossa olleet on vaan
Mut sit satuinkin sut mä tapaamaan
Ajattelin ihan samaa, koska…
Maailmasta rakkautta mä oon etsinyt
Tai ehkä juhlamieli hurmaa tai huumaa suklaa
-Kanssas sun -Kanssas sun
-Mä tiedän sen -Sen tietänen
Ja se kolahtaa kun tajuaa et joo
Ovi nyt auki on!
Ovi se lemmen on!
-Se on -Se on
Ovi nyt auki on!
-Onhan se outoa. -Mikä?
-Me täytetään toistemme… -Voikkarit
Niin minäkin meinasin sanoa!
Tiedä toista en
Joka mua niin muistuttais
Samis! Taas samis!
Tää yhteys mieliemme
On aivan lyömätön enne
-Sä -Ja mä
-Me -Niin
Synkataan
-Taakse jää -Taakse jää
Vanhat huolet ne nää
Tunne uusi tämä kolahtaa
Ovi nyt auki on!
Ovi se lemmen on!
-Se on -Se on
Ovi nyt auki…
Voinko sanoa jotain hullua?
Tuletko vaimokseni?
Voinko sanoa jotain vielä hullumpaa?
Tulen!
Ovi nyt auki on!
Ovi se lemmen on
Se on
Ovi nyt auki…
On!
Elsa! Elsa.
Tai siis, Teidän Majesteettinne.
Haluaisimme kysyä jotain.
Me?
Prinssi Hans Eteläsaarilta.
Miten voin auttaa, prinssi Hans?
Prinsessa Anna ja minä, me…
-Haluaisimme… -Siunauksesi…
Avioliitollemme!
-Avioliitolle? -Niin.
Anteeksi. Nyt en ymmärrä.
Emme ole sopineet vielä yksityiskohtia.
Suunnitteluun menee pari päivää.
-En tarkoittanut… -Keittoa, paistia, jäätelöä!
-Jäämmekö tänne asumaan? -Tänne?
Ehdottomasti!
Ehdottomasti ei!
Mitä?
Voimmeko puhua kahden, Anna?
Emme.
Voit sanoa sanottavasi meille molemmille.
Hyvä on.
Et voi sännätä suin päin vihille.
Tosirakkaat voivat.
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Mitä sinä tiedät minusta?
Pyysit siunaustani, mutta kieltäydyn.
Valitan. Suo anteeksi.
-Majesteetti, jos saan… -Et saa.
Sinun kannattaa poistua. Juhlat ovat ohi.
-Sulkekaa portit. -Mitä? Elsa, odota!
-Anna hansikkaani! -Elsa, kiltti.
En voi elää enää näin.
Lähde sitten pois.
-Mitä olen tehnyt sinulle? -Riittää, Anna.
-Miksi torjut minut? -Ei kaikkien nähden.
Miksi torjut koko maailman? Mitä sinä pelkäät?
Sanoin jo, että riittää!
-Noituutta! -Elsa…
En tarkoittanut.
Tiesin, että tässä on koira haudattuna.
-Ei hätää, Elsa… -Älä tule lähelleni.
Hän on hirviö!
Elsa!
Lähden perään. Huolehdi Arendelista.
-Prinssi Hans jää johtoon. -Odota! Sinulle ei saa käydä mitään.
-Mistä tiedät, että häneen voi luottaa? -Koska hän on siskoni!
Sven!
Sven, odota!
Sven!
Tule takaisin!
Sven, älä nyt.
Ei ole sinun vikasi, että maaginen kesälumimyrsky yllätti meidät.
Emme saa huonetta tai latoa
tai edes kalamajaa.
Kaikki sanoivat, että ehdottomasti ei poroja.
Mitä heillä on poroja vastaan?
Sven…
He ovat vain kateellisia.
Tiedätkö miksi?
No miksi?
Koska…
Poro ain ihmisen voittaa
Sven, eikö totta näin?
Ja ihminen pettää ja huijaa ja puijaa
Roskasakkia kaik, paitsi sä
Kiitti, kaveri.
Mut paremmalt silti he tuoksuu
Sven, eikö totta näin?
Se myönnettäköön
Siis kaikki paitsi sä
Veijari. Siis nyt hyvät yöt
Hyv yöt
Unhoita päivän työt
Kiva duetto.
Mitä sinä teet täällä?
-Mitä itse teet? -Asun täällä.
Minä etsin siskoani.
Tarkoitatko siskoa, joka pilasi jääbisnekseni?
Ei pahalla,
mutta meillä taitaa olla isompia ongelmia kuin jääbisneksesi.
Hyvä on.
En pidättele sinua enempää isompien ongelmien parista.
Selvä.
Nätti mekko muuten.
Kiitos. Pidän siitä.
Sinuna en menisi sinnepäin.
Enkä sinnekään.
Mitä sanot, Sven?
Kristoff, luulen, että hän heittää veivinsä ilman meitä.
Enpä tiedä. Pääsi hän tännekin.
Olen melko vaikuttunut.
Ehkä silti pitäisi tarjota apua.
Toki, mutten usko hänen huolivan apuani.
Miten voit auttaa?
Myrsky tuli Pohjoisvuorelta,
mistä oletan siskosi löytyvän.
Sitä varten tarvitset päälle lämmintä, jota minulla on.
Ja kiipeilyvarusteita, joita myös on.
Ja kiipeilytaitoja,
-joita on myös… -Ymmärrän. Saat paikan.
Hienoa.
Mennään sitten.
Mikä sai kuningattaren jäämyrskyämään?
Se oli minun syytäni.
Menin kihloihin, mutta hän sekosi,
koska tapasin miehen vasta sinä päivänä.
Hän sanoi, ettei siunaisi liittoa.
Menitkö kihloihin jonkun kanssa, jonka vasta tapasit?
Menin.
Minä suutuin, joten hän suuttui…
Hetki. Kihlasitko tosiaan vasta tapaamasi miehen?
Kyllä.
Miksi kaikki takertuvat tähän?
Eivätkö vanhempasi varoittaneet vieraista?
Kyllä.
Mutta Hans ei ole ventovieras.
Mikä hänen sukunimensä on?
…Eteläsaarilta.
Kengänkoko?
Kengänkoolla ei ole väliä.
Mutta miehen tuntemisella ennen naimisiinmenoa on.
Sulla on mielipiteitä elämästäni ja suhteistani
Mutta kuulepas tätä
Selvä, valaise minua.
Rakkaus juttu on, joka on mutkaton
Ja voin luottaa vaistooni
Nyt pelotat minua.
Jotkut tuntevat sydämensä
Heti kun tosirakkaus alkaa
Jotkut lukevat paljon kirjoja
Pidän kirjoista!
Toiset vain tietävät kun tosirakkaus tervehtii
Toiset taas ihastuvat prinssin komeuteen
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Tarkoitan että jos aikoo vuorelle kiivetä
Ei huipulle voi vain hypätä
Tosirakkaudessa voi!
On liukastelua ja kompurointia ja askelia lukematon määrä
Eikä se siihen jää
Ei ehkä sinulle.
Rakkaus ei ole helppo vuori kiivetä
Se vaatii aikansa!
On meillä elämä aikaa, sitä suunnitelma ties
Tuo ei ole suunnitelma!
Ei rakkautta nyhjäistä tyhjästä
Se vaatii työtä, kyyneliä ja hikeä
Sanoo hikinen, haiseva vuoristomies
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Mitä sinä tiedät mistään?
Kuka vain järkevä olisi pukeutunut talvivaatteisiin
Kenen vain elämässä pitäis olla yksi ystävä joka ei oo petteri
Minulla on!
Hölmö joka ryntää päistikkaa lopulta lyö päänsä
Hölmö joka ei hyppää nyt
Ei hengissä selviä
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Vau!
Olet tosi vahva.
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Nostelen paljon jäätä.
Nyt tiedämme ainakin sen
Matkasta tulee mielenkiintoinen
Mitä sinä tiedät rakkaudesta?
Mitä sinä tiedät
Rakkaudesta?
Vau, kuinka kaunista!
Tiesitkö siskosi pystyvän tähän?
En tiennyt mitään.
Mitä teet, kun löydämme hänet? Mikä on suunnitelma?
Puhun hänelle.
Puhut hänelle?
-Se ei ole suunnitelma. -Onpas.
Miksi ihmeessä hän haluaisi puhua sinulle tai kenellekään?
Vähäsen sua
Mitä tuo on?
Kuulitko?
Vähäsen mua
Se taitaa tulla tuolta.
Tunnen tuon laulun. Mistä tiedän sen?
Osa joka rakastaa unelmoida
Mistä se tulee?
-Mikä tulee mistä? -Kuka sen sanoi?
Sinä sen sanoit.
Älä liiku.
Kuuntele vain.
Oliko tuo hetki sitten tuossa?
Meidän pitää kuunnella.
Odottakaa, odottakaa!
Hyvä on.
Aloitetaanpa alusta.
Hei, kaikki.
Minä olen Olaf ja pidän lämpimistä haleista.
Olaf?
Niin.
-Olaf? -Kuten sanoin.
Ja sinä olet Anna.
Mistä tiedät nimeni?
Annoit minulle ison, pörheän…
-Pepun! -Aivan.
Etkö muista?
Alan pikkuhiljaa muistaa.
Olen vähäsen kuin sinä ja vähäsen…
-Elsa! -Niin.
-Tekikö Elsa sinut? -Joo. Kuin?
-Tiedätkö, missä hän on? -Joo. Kuin?
Voisitko näyttää meille tien?
Joo. Kuin?
Minäpä kerron. Elsan pitää palauttaa kesä.
Kesä?
En tiedä miksi,
mutta olen aina rakastanut ajatusta kesästä
ja auringosta ja kuumuudesta.
Niinkö? Sinulla ei taida olla kokemusta lämmöstä.
Ei.
Mutta joskus tykkään sulkea silmäni
ja kuvitella, millaista on, kun on kesä.
TERVEISET KESÄSTÄ
Mettinen
Kedolla hyörii touhuten
Mut meikä elelee lumiukon vain kesää
Mä juon viileää
Ja hiekalla grillaan kylkeä
Päivetyn oikein kivasti kun on kesä
Kun vihdoin kesätuuli vie pois talven pakkaset
Saa kokeilla miten voin pulahtaa veteen mä lämpimään
Ja mä voin kysellä
Mitä muut musta pitävät
On coolimpaa kun vihdoinkin on kesä
Kylmä ja kuuma ne yhteen soppii!
Huomenna pannaan ne pussauskoppiin!
Talvella viihdytään vällyjen alla
Sen siedän mä kyllä kun tiedän et…
kesä tulee.
Kun masentaa mä silloin aina unelmoin
Et stressin alla auringon mä purkaa voin
Taivas on sininen
Te ootte siellä myös
Tuskin kylmäksi jään kun viimeinkin nään mä kesän
-Minä kerron. -Etkä kerro!
On kesä
No niin, nyt haetaan kesä takaisin.
Katso. Täältä näkee Arendeliin asti.
Se on lumen peitossa.
Etkö tiennyt?
En. Kun lähdin, oli vain pyryä.
Et taida edes tietää, mihin siskosi kykenee.
En.
Miksi luulet, että hän kuuntelisi meitä?
Tännepäin!
Olaf tietää.
Puhuva lumiukko?
Sano se jäiselle Arendelille.
Jos Arendel jotain kestää niin lunta.
En kestä lunta.
Kuka kaipaa vilttiä?
Linna on avoinna. Voitte tulla sisään.
Kuumaa glögiä riittää.
Onko kuningattaresta tai prinsessasta kuulunut?
-Ei vielä. -Tekeekö kuningatar meille pahaa?
-Tietysti. -Ei.
Prinsessa Anna uskoo kuningattareen, ja luotan häneen täysin.
Prinsessa Anna lienee mukana juonessa.
Ajatelkaa. Kaksi naista asuu
lukittujen porttien takana salassa yli vuosikymmenen.
Kruunajaispäivänä kuningatar sinkoaa
vaarallisen loitsun kansansa kimppuun.
-Pelotat heitä! -On syytäkin pelätä!
Kaikki tietävät, ettei taikuudesta seuraa hyvää.
Varsinkaan naisen käsissä.
Älkää kuunnelko tuon miehen typeryyttä.
En ole mies, olen herttua!
Minä olen prinssi, joka johtaa Arendelia,
enkä epäröi suojella sitä maanpetokselta.
-Maanpetokselta? -Herra!
Tämä löytyi Pohjoisvuoren juurelta.
Anna. Prinsessa Anna on pulassa.
Tarvitsen vapaaehtoisia etsintäpartioon!
-Se on ansa! -Riittää!
Kuunnelkaa.
Kuningattaren syitä en osaa sanoa.
Mutta voin vakuuttaa, että Anna on puhdas ja jalo.
Miksi me kuuntelisimme sinua?
Olen vasta kuninkaan kolmastoista poika
En ole johtajanne, vain Annan sulhanen
Mutta rakkauteni häneen on tehnyt selväksi sen
Ei voi pelolle periksi antaa
Ei saa, ei tänään
Emme tiedä kuinka uhkaava
Tie edessä on
Mutta uskokaamme Annaan
Niin kuin Anna uskoi minuun
En osaa sanoa mitä prinsessanne näkee minussa
Mutta sen voin sanoa mikä kunnia olisi
Jos saisin teidät johdattaa
Halki tämän koettelemusten ajan
Pyydätte johtajaa, saatte palvelijan niin
Että luottakaa Eteläsaarten Hansiin
-Entä kylmyys? -Entä kuningatar?
Mitä jos hän todella on hirviö?
Sitten hänet taltutetaan.
Anna ja minä johdatamme teidät takaisin kesään!
Olet enemmän kuin kuninkaan kolmastoista poika
Oli onni että tulit hädän hetkellä
Ettei anneta periksi pelolle on neuvo tärkeä
Kuunnellaan järkeä
Ja seurataan häntä
Kuka lähtee mukaani?
Mieheni ja minä, herra.
Niin, Weselton nousee
Ja miekkansa voiman tarjoaa
Kutsun valtakuntaanne
Valtakuntamme vastaa
Hansille!
-Hansia seuratkaa! -Se on Hans!
Prinssi Hans Eteläsaarilta!
Typerykset!
Seuratkoot poikaa tuhoonsa. Me varaudumme kuningattaren varalle.
Kun löydämme hänet, laitamme hänet kuriin.
Ei pitäisi olla vaikeaa.
Onhan hän loppujen lopuksi pelkkä pikkutyttö.
On hyiset vuoret ne lumiset niin
Hanki hohtaa hehkuen
On linna niin yksinäinen
Sitä yksin hallitsen
Ja tuuli ulvoo niin kuin myrsky sisälläin
Siellä pysy ei
Vaikka tahtoisin
Ei tulla saa, ei nähdä saa
Kiltti tyttö sä ole aina vaan
Ei paljastaa saa tunteitaan
Se jäädä saa
Taakse jää
En tätä voi pidättää
Taakse jää
Ovi vanha taakse jää
Unhoittaa sanat julmat saan
Myrsky raivotkoon
Saa nyt kylmä viima tää puhaltaa
Kun joskus kaukaa katsoo
On kaikki pientä niin
Ja nuo pelon vanhat kahleet
Mä loihdin kadoksiin
On aika nähdä voimat mun
Ne koetella, vapauttaa
Pois vanhat säännöt
Nyt mä oon
Vapaa
Taakse jää
Tuuleen jäiseen mä nostan pään
Taakse jää
On menneet päivät nää
Tänne jään ja nostan pään
Myrsky raivotkoon
Mun voima halki ilman käy, se iskee kii
Mun sieluun piirtyy jäiset huurreruusut kylmät niin
Ja kirkas kristallin on ajatuksein tää
Ei palaa entinen
Se kaikki taakse jää
Taakse jää
Enää tyydy en vähempään
Taakse jää
Myös kiltti tyttö tää
Jääköön taa
Uutta voimaa saan
Myrsky raivotkoon
Saa nyt kylmä viima tää puhaltaa
1. NÄYTÖKSEN LOPPU
2. NÄYTÖS
SAMOAJA-TAMMISEN KAUPPA-ASEMA
Tervehdys, herra.
Tervehdys, neiti.
Tervehdys, pikkupoika lumiukkoasussa.
Tänään on onnenpäivänne.
Samoaja-Tammisen kauppa-asema ja sauna
tarjoaa kesän suuren poistomyynnin.
Puolet pois sortseista,
avokärkisistä puukengistä
ja vielä keksimäni linimentti
auringonsäteiden karkottamiseen.
Miksen pelkää ajatusta ikuisesta talvesta,
jonka aiheutti vasta kruunattu ja vasta maagiseksi paljastunut kuningattaremme?
Kysyttekö silmillänne?
Hygge!
-Hygge? -Hygge?
Hygge meinaa mukavuutta
Hygge meinaa kotoisuutta
Hygge meinaa takkatulessa paistattelua
Punahehkuisin poskin
Hygge, hygge, hygge
Hyggeli, hyggeli, hyggeli
Sen merkityksen selitän
Jos löytää hämähäkin kengästä
Ei hygge!
Jos pitää tehdä jotain mälsää
Ei hygge!
Hygge ei tunne aikataulua
Et oo sillä alkua, ei loppua
Mikä tärkeintä, ei voi olla hygge ilman perhettä ja ystäviä!
Tarvitaan varusteita. Missä porkkanat ovat?
Tarvitsen ne kaikki.
Tervetuloa kallisarvoiselle tuoretuoteosastollemme.
Ja hei, herra.
Ei sattuisi olemaan
vähemmän haisevaa ja sopivampaa talvipalttoota
tai kolttua tai jotain Pohjoisvuorelle kapuamiseen?
Jotain Pohjoisvuorelle kapuamiseen,
missä moni on jäätynyt hengiltä!
Jaa!
Minulla on, mitä kaipaat.
Hygge.
Hygge?
Mitä hygge on?
Hyggeä ei ole triplahinta porkkanoista ja talvivarusteista kriisissä.
Tämä on rikollista.
Hyggeä ei ole myöskään loukata kauppiasta,
kun tarvitsee hänen palveluitaan.
Mutta mitä hygge on?
Hygge on väkijuomaa
Hygge on ruokaa
Hygge on glögiä
Mahtijuoma kun tarvitsee lämmintä!
Hygge tarkoittaa ystävällisyyttä
Ettei tahdo olla tyly
Tulkaa mukaan superduperhyggeen
Nakusaunaan siis!
Hygge, hygge, hygge
Turha kainostella kehoaan. Kaikki on tullut nähtyä.
Hygge, hygge, hygge
Ropsuttele vihdalla, niin tulee puhdasta vasta!
Hyggeli, hyggeli, hyggeli
Sitten vaan saunaan!
Hyggeli, hyggeli
Niin et kanna kaunaa!
Nyt on aika maljan!
Jaa!
Nostakaamme malja
Rakas perheemme ja ystävämme nää
Hyggeilylle myrskyssä joka loppumatta jää
Siis antaa puhaltaa vaan
On meil aina toisemme
On glögi valmista
Ollaan tääl nakuna
Siis nostakaamme malja taas
Rakas perheemme ja ystävämme nää
Hyggeilylle myrskyssä joka loppumatta jää
Siis antaa puhaltaa vaan
On meil aina toisemme
On glögi valmista Ollaan tääl nakuna
Siis nostakaamme malja taas
Rakas perheemme ja ystävämme nää
Hyggeilylle myrskyssä joka loppumatta jää
Siis antaa puhaltaa vaan
On meil aina toisemme
On glögi valmista Ollaan tääl nakuna
Siis nostakaamme malja taas
Rakas perheemme ja ystävämme nää
Hyggeilylle myrskyssä joka loppumatta jää
Siis antaa puhaltaa vaan
On meil aina toisemme
On glögi valmista Ollaan tääl nakuna
Nostakaamme malja taas
Rakas perheemme ja ystävämme nää
Hyggeilylle myrskyssä joka loppumatta jää
Siis antaa puhaltaa vaan
On meil aina toisemme
On glögi valmista Ollaan tääl nakuna ja siis…
Anteeksi!
Nääntyminen nälkään viikossa
Ei hygge
Kylmä, eloton ja ankea tulevaisuus
Ei hygge
Hän on oikeassa.
Meidän täytyy mennä.
On meillä kiireinen tehtävä
Jos ette voi jäädä tänne hyggeilemään
Niin ota mukaan kaikki hygge mitä saat!
Hygge!
Tämä se vasta on jäätä.
Aika ilmiselvää.
Ehkä minun pitäisi puhua hänelle.
Kun esittelin viimeksi miehen, hän jäädytti kaiken.
Tämä on jäästä tehty palatsi.
Jää on koko elämäni.
Todella kaunista.
En ole koskaan nähnyt mitään vastaavaa.
Anna.
Elsa!
Näytät erilaiselta.
Kivasti erilaiselta.
-Tämä paikka on uskomaton. -Kiitos.
En tiennyt pystyväni luomaan mitään tällaista.
Tässä ovat Kristoff ja Sven. He auttoivat kiipeämään tänne.
Hei, olen Olaf. Pidän lämpimistä haleista.
Olaf?
Niin, sinä teit minut.
Muistatko sen?
Ja olet nyt elossa?
Luulisin ainakin.
Hän on kuin lumiukko, jonka teimme lapsina.
Hän on vähäsen sinua ja vähäsen minua.
Ja yhdennäköisyys on ällistyttävä.
Olimme niin läheisiä. Ja voisimme olla taas.
Ei. Kunpa voisimmekin olla läheisiä.
Haluaisin kovin. Mutta emme voi.
Jättäisittekö meidät kahden?
-Pyydän anteeksi sitä… -Ei tarvitse pyytää anteeksi.
Syy ei ollut sinun.
Et tiennyt.
Tiesivätkö äiti ja isä?
Kyllä.
Miksen minä sitten tiennyt?
Miten luulet saaneesi tämän jäljen?
-Äidin mukaan syntymässä. -Ei, minä tein sen sinulle.
Olin surmata sinut, Anna. Olit kuusivuotias.
En ole enää lapsi, Elsa.
En minäkään. Voimani ovat paljon vahvemmat kuin silloin.
Täällä se ei haittaa.
Yksin.
Yksin?
Jäätyneenä jään
Itse valitsemaani elämään
Älä ryhdy mua etsimään
Menneisyys jo taakse jää
Lumen keskelle mut hylkää
-Anna minun mennä. -Ei. Elsa, odota. Älä mene.
Yritän vain suojella sinua.
Sinun ei tarvitse suojella minua.
En pelkää.
Mitä haluat, Anna?
Tätä.
Sä ja mä jutellaan
Ja puhellaan ja vain ollaan
Ja sä
Sä rauhan nyt sait
Mitä odottanut en jälkeen kaiken tapahtuneen
Olen pahoillani En tiennyt, en nähnyt
Tiesin että piileksit mutta itsekkäästi luulin
Että piileksit multa
Siksi päätin tänne taivaltaa
Sua silmiin katsomaan ja sanomaan
En voi menettää sua, en taasen voi
En voi menettää sua kuin silloin
Jos näkisit itsesi niin kuin mä
Silloin ymmärtäisit miksen voi menettää sua
Odota.
Olen iloinen että tulit
Muttei ole turvallista jäädä juttelemaan
Älä tule lähelle!
Niin uutta tää on
Anna mun ensin ryömiä ennen kuin voin kävellä
Olen kotona täällä
Kylmässä, ylhäällä
Mut läheisilleni teen kaaosta vaan
Niille joita rakastan
Älä muistuta mua tuntemaan
Totta tää vaara on vaan
En voi menettää sua, en taasen voi
En voi menettää sua kuin silloin
Et tiedä mihin kaikkeen pystyn
Pysy etäällä koska
En voi menettää sua
Kuuntele vaan
Tulin sen kertomaan
Et kaikki on toisin nyt kun ymmärrän
Tiedän että tarkoitat hyvää mutta ilma viilenee
Voitko rauhaan jättää?
Anna mun hoitaa tää
Tahdon sua auttaa
Yhdessä tää korjataan
Kerrankin luota minuun Mä rukoilen sua
Mä myrsky oon Saat sen yltymään
Korjaisin sen mutta neuvoton oon!
En voi menettää sua, yritä ymmärtää
Miksei apuni kelpaa tää?
Mä yritän vaan sanoa
En voi menettää sua kuin ennen
Mä vaik kuinka toivon
-Että avata voisin -Mikset ovea avata voi?
Jos rakastaisit itseäsi niin kuin mä sua
Niin ymmärtäisit miksen voi menettää sua
Hyvästi, Anna.
Hyvästi? Mitä? Ei!
Et menetä minua, mutta lähde nyt luotani.
Entä kuningaskunta?
Sinusta tulee hyvä kuningatar.
Et voi jättää sitä jäähän.
Jäähän?
Etkö tiennyt?
Tulit käynnistäneeksi ikuisen talven.
Mitä?
-Ei! -Ei hätää.
Voit sulattaa kaiken.
-En osaa! -Selvitämme sen yhdessä.
Älä sano "yhdessä"! Älä vaadi sitä minulta!
En voi hallita sitä!
Pystytpäs. Tiedän, että pystyt!
Sanoin, etten pysty!
Anna!
Apua!
Anna. Oletko kunnossa?
Olen.
Tuli vain kylmä.
Mitä sinulle tapahtuu?
En tiedä. En voi hallita sitä. Vie hänet kotiin.
Ei, Elsa. Odota!
Mene nyt. Ole kiltti!
Olaf?
Voi ei!
Olaf.
Puhu minulle.
Sano jotain.
Mitä vain.
Lumiukko tehtäisiinkös?
Auttaisin sua mutta voi
Kun just nyt tunnen vajausta
Ilman risuja ja jalkoja
Ja ennen kaikkea
Vatsaani
Vaikka kaikki on palasina
Seistään sun rinnallas
Ja on meillä sun peppus kans!
Onnistui!
Lumiukon nyt teit sä
Komean, eloisan
Nöyrän lumiukon
Kiitos…
Te halaatte!
Voi ei! Satutitko pääsi? Oletko kunnossa?
Olen…
Täysin kunnossa.
Minulla on paksu kallo.
Minulla ei edes ole kalloa.
Eikä luita.
Mitä nyt tapahtuu? Ihan oikeasti?
Homma ei mennyt hyvin Elsan kanssa.
Kuvittelenko vain vai onko meidän perheemme hieman loskana?
Menen takaisin sinne.
-Mitä? -Elsa tarvitsee minua.
Hän löi sinua voimillaan ja heitti ulos.
Hän on vain peloissaan.
Se pelko jäädyttää kaiken.
Ja mitä hiuksillesi tapahtuu?
Putosin äsken kalliolta!
Näkisitpä oman tukkasi.
Ei, hiuksesi valkenevat.
Mitä?
Näyttääkö pahalta?
-Ei. -Epäröit.
Enpäs. En sillä lailla.
Odota!
Eikö se johdukin siskosi taiasta?
Ystäväni voivat auttaa meitä.
He ovat enemmänkin perhettä.
Ottivat Svenin ja minut, kun ei ollut muita.
Mahtavia. Tee, mitä he käskevät, niin selviät.
Seinähullu.
Pakene! Suojelen sinua!
Elämäni oli lyhyt, mutta hyvä.
Kristoff?
Kristoff on palannut kotiin!
Siitä on kauan. Anna kun katson sinua.
-Näytät laihalta. -Ei hätää.
On ollut kiireitä.
-Meillä on ongelma. -Tyttö!
Hänellä on tyttö!
Tuttu vaadin.
Miten olet iskenyt kuninkaallisen?
-En… -Katsotaanpas.
Kirkkaat silmät. Hyvä nenä. Ja hampaat.
Pidän hänestä.
-Kiitos. Minäkin sinusta, mutta… -Emme ole pari.
Autan vain häntä.
-Itse asiassa… -Ei pari?
Oletteko aivan varmoja?
-Kyllä. -Ehdottomasti.
Ei pari.
Miksi?
Mitä vikaa Kristoffissani on?
Paapoinko häntä liikaa?
Liian vähän, liian kauan?
Ei ole kyse siitä. Et ole tehnyt mitään.
Mikä sitten mättää?
Mikset huoli tuollaista namupalaa?
Onko ääni karhea?
Vaiko käynti vaappuva?
Vaiko vängät, längät, lättäsääret nää?
Ja vaikka pesulla kai käy tää
Silti kompostille löyhkää
Hei!
Mut sisimmältään kyllä hän on hauska, herttainen
Peru sanasi!
On jokin hänessä vinksin vonksin
Vähän outo hän on
Se aina jäätä vain lykkää
Ja poroista tykkää
Ei se ihan oo terveen kirjoissa
On jokin hänessä vinksin vonksin
Mut sen mä tiedän vaan
Hurjan vinksin vonksin miehen
Rakkaus kyllä taltuttaa!
Voidaanko olla puhumatta tästä?
Meillä on oikea ongelma!
Painaako päänsä pensaaseen?
Viihtyykö vain hän yksikseen?
Ja ehkä pissiä hän tykkää juureen puun?
Vai eiks viehätä sua tukka
Pehmoinen kuin nurmen nukka?
Miten hienosti hän kätkee
Parhaat puolensa
On jokin hänessä vinksin vonksin
Ja vähän outo hän on
Ei ole!
Ja yksinäisyys ja tyytyväisyys
Se ehkä kertookin vain halipulasta
On jokin hänessä vinksin vonksin
Mut meitä kiitetään
Kun yks, kaks yhteen vinksin vonksin
Teidät näin me liitetään!
Et voi häntä sä muuttaa
Ei toista muuttaa voi
Mut rakkauden laulu tää
Se voimakkaana soi
Aina ei voi tietää kenet rinnallensa saa
-Mut rakkauden voimalla! -Rakkauden voimalla
Virhe korjataan
Käy lempi leiskumaan
Kaikki meistä joskus on vinksin vonksin
Se on vaan elämää
Isä, sisko, veli Ain toisiaan tarvii
Me särmät turhat hiotaan
Kaikki meistä joskus on vinksin vonksin
Mut muista aina tää
On yksi vinksin vonksin rohto jost ei koskaan katoo hohto
-Se on -Se on
-Se on! -Tosirakkaus!
Huldra!
Tosirakkaus!
Aito tosirakkaus!
Tosirakkaus!
Se on aito rakkaus
Kaikki meistä joskus on vinksin vonksin
Mut silti ansaitaan
Rakkaus!
Tosirakkaus!
-Anna! -Mitä nyt?
Taika on iskenyt taas.
-Mikset heti sanonut? -Yritin!
Anna, henkesi on vaarassa.
Sydämessäsi on jäätä, jonka siskosi vei sinne.
Jos sitä ei saa pois, jäädyt ikiajoiksi.
Sen voi poistaa helposti. Olen nähnyt sen.
No niin, Pappa, vedä taika ulos.
Voisin, jos se olisi päässä.
Mutta sydän ei päästä helpolla irti tuskastaan.
Yritä, ole kiltti.
Teen voitavani.
Mitä on tämä ontto avuttomuus jota tunnen?
Tällainen kauhu multa on puuttunut
Ja se että voin tuskin hengittää paljastaa sen
Kuinka paljon olen takiasi muuttunut
Mun maailman valaiset
Et elä peläten
Rohkeemmin kuin meistä rohkeimmat
Luotat, toivot, uskallat
Tahdot tuntea ja välität
Luulin olevani vahva kunnes törmäsin sinuun
Mitäpä minä tiedän rakkaudesta?
Kaiken mistä tunsit mut
Olet kaiken muuttanut
Olet se mitä minä
Tiedän rakkaudesta
Olen pahoillani.
Ei auta.
Vain tosirakkauden teko voi sulattaa jäätyneen sydämen.
Kenties tosirakkauden suudelma?
Tosirakkauden suudelma.
Anna, sinut on vietävä Hansin luo.
Hansin?
Olaf, Sven, tulkaa!
Anna!
Prinsessa Anna!
Lopeta tämä talvi
Lämpötila laskee!
Tätä menoa emme selviä yöstä!
Kesä tuo takaisin
Kiivetään nopeammin!
Prinsessa Anna luottaa meihin!
Pysy voimissasi!
Tuolla etäällä on jotain.
Jäälinna.
Kuningatar. Valmistautukaa taisteluun!
Lopeta tämä talvi
Kesä tuo takaisin
Pidä varasi!
Surmaa välittömästi!
Lopeta tämä talvi
Kesä tuo takaisin
Pidä varasi!
Se viimein tullut on
Ovelleni kolkuttaa
En voi piiloutua nyt kuin aikaan aiempaan
Myrsky hereillä on, vaara todellinen mulle
Aikani loppuu
Älä tunne, älä tunne
On pelko vihollisesi
Ja sen seuraus kuolema
Niin mulle kerran sanottiin
Ja sen vihdoin tajuan
Kaikki tämä tuska, pelko alkoi minun takiani
Onko se mitä päälle näkyy mitä minun olla täytyy?
Hirviö
Oliko se niin?
Onko pimeyteni tullut valoon vihdoinkin?
Olenko hirviö? Täynnä raivoa
Ei muuta voi
Kuin vain riehua
Vai olenko vain hirviö häkissä?
Lopeta tämä talvi
Kesä tuo takaisin
Pidä varasi
Häntä suojelkaa
Lopeta tämä talvi
Kesä tuo takaisin
Pidä varasi
Mitä mä teen?
Ei itkeä oo aikaa
Aloitin myrskyn
Se täytyy lopettaa
Jatkanko juoksemista?
Kuinka kauas pitää mennä?
Veisikö se myrskyn pois?
Vai saisiko vain kasvamaan?
Teen maailmastani kylmemmän
Voiko se elää pelossa?
Ovatko kaikki vaarassa?
Niin kauan kuin oon elossa
Olinko hirviö alusta asti?
Miten sain mä tämän jäätyneen sydämen?
Nyt tuhon vain tuon sen
Juutuin sotaan jota tarkoittanut en
Surmaanko hirviön?
Isä
Tiedät mikä mulle on parasta
Jos kuolen ovatko he sitten vapaita?
Äiti
Mitä jos kun oon pois
Kylmä vain kylmenis ja myrsky voimistua vois?
Ei! On mun pysyttävä elossa korjatakseni tekoni
Pelastaa maailma itseltäni
Ja tuoda aurinko takaisin
-Jos olen hirviö, se totta on -Lopeta tämä talvi, kesä tuo takaisin
On vain yksi asia
-Jonka enää tehdä voin -Pidä varasi
-Mutta ennen kuin vitivaalenen -Lopeta tämä talvi, kesä tuo takaisin
-Teen kaikkeni -Pidä varasi
Asiat korjatakseni
En voi olla hirviö
En suostu olemaan hirviö
-En tänään! -Hirviö! Hirviö! Hirviö!
Antaudun. Viekää minut prinsessa Annan luo.
Viekää hirviö oikeuteen.
Riittää jo, Wessaton.
Weselton. Eikä muuten riitä.
Täällä kylmenee koko ajan. Jopa kuningatar vapisee.
-Minua ei palele. -Häntä pelottaa.
Älkää koetelko minua enää. Häviätte. Viekää hänet pois.
-Miksi suojelet häntä? -Annan takia.
Tahdon tavata Annan.
-Oliko hän turvassa, kun lähti? -Oli.
-Entä se vuoristomies? -Hän sanoi, että mies auttaa.
Toivon tosiaan, että auttaa. Tuokaa hänet.
Pyydän, auttakaa!
Äkkiä!
Täällä on jäätynyt prinsessa!
Pysy piilossa, Olaf.
-Ettei tarvitse selitellä. -Selvä.
Prinsessa Anna!
Kiitos. Minä jatkan tästä.
Vie hänet lämpimään ja etsi prinssi Hans heti.
Henki on sen varassa.
Pidä hänet turvassa.
Älä katso minua noin, Sven.
Mitä minä tiedän rakkaudesta?
Sen vihdoin tajuan
Hän tarvii rakkaan suudelman
Ja mitä minä
Tiedän rakkaudesta?
-Anna! -Hans!
Suutele minua. Sinun täytyy suudella.
Mitä tapahtui?
Elsa iski minuun voimillaan.
Sanoit, ettei hän satuttaisi.
Erehdyin.
Hän jäädytti sydämeni. Vain tosirakkauden teko voi pelastaa.
Tosirakkauden suudelma.
Voi, Anna.
Kunpa olisikin joku, joka rakastaisi sinua.
Mitä?
Sanoit rakastavasi.
Valehtelin. Kolmantenatoista tiesin,
että joutuisin naimaan valtaistuimen.
Olit päivänselvä kohde.
Kuka olisi arvannut, että Elsa tekisi tämän näin helpoksi?
Te kaksi olette tuominneet toisenne
ja tehneet minusta sankarin, joka vain yritti auttaa.
Se toimi hyvin.
Kun surmaan Elsan
Ja annan sinulle tämän sormuksen
Olen Arendelin kuningas Hans
Et pärjää Elsalle. Et onnistu aikeissasi.
Olen jo onnistunut.
Ei.
Elsa.
Anna!
Olaf!
Hei. Lämmin hali!
Voi ei, tuli on sammunut!
Varo, Olaf.
Tämä on siis lämpöä.
Ihanaa.
Missä Hans on?
Mitä tapahtui…
Mutta ei saa koskea!
Missä Hans on? Mitä suudelmallesi kävi?
Erehdyin hänestä.
Se ei ollut aitoa rakkautta.
Olaf, et voi jäädä tänne. Sinä sulat.
En lähde, ennen kuin löydämme jonkun toisen rakkauden teon pelastamaan sinut.
En edes tiedä, mitä rakkaus on.
Ei se mitään.
Minä tiedän.
Rakkaus on
sitä, että asettaa toisen tarpeet omien edelle.
Kuten se, kun Kristoff toi sinut tänne
Hansin luo ja jätti sinut ikiajoiksi.
Rakastaako Kristoff minua?
Vau.
Et taida tosiaan tietää mitään rakkaudesta.
Olaf, sinä sulat.
Jotkut ovat sulamisen arvoisia.
Mutta ei ehkä juuri nyt.
Ei hätää. Minä hoidan tämän.
Menemme läpi vaikka…
Odota! Katso!
Kristoff ja Sven palaavat tänne!
Siinä on tosirakkautesi.
Ratsastaa vuonojen halki kuin urhea porokuningas!
Sinut on saatava Kristoffin luo! Tule!
Kylmästä ja talvi-ilmasta syntyneenä
Myrsky hänen sisällään kasvoi
Taivas peittyi, tuuli yltyi
Viima mielen kylmäksi puhalsi, niin hyinen kuin vain olla voi
Prinsessa Anna on menehtynyt.
Kuningatar Elsa riisti hänen henkensä.
Ehdimme sentään lausua vihkivalamme, ennen kuin hän kuoli käsivarsilleni.
Sinä johdat siis maata nyt.
Pelasta meidät tältä hirviöltä.
Tuokaa kuningatar.
Syytän kuningatar Elsaa maanpetoksesta
ja tuomitsen hänet kuolemaan.
Mitä? Ei!
Mikään hillitä voinut häntä ei
Myrsky päästään järjen vei
Ja myrsky raivosi
Viiman viha heitä rankaisi
Kävi pelon puhuri
Ja myrsky voimistui!
Yhä vain kylmempää
Jatka, Anna Älä pysähdy, älä lepää
Hän täällä jossain on
Tunnen jään rinnassain
Sydämessäni, miten vain
On luokses läpi myrskyn päästävä
Koska vain yksi mut on säästävä
-Onko rakkautesi -Anna!
-Tosirakkautta? -Missä olet?
Yhä vain kylmempää
En voi juosta, pysähtyä, hengittää
-En elää enkä kuolla -Elsa, kuuntele
En voi korjata tätä sotkua
-Silti yritettävä on -Antaudu
Salaa, ei saa tunteitaan paljastaa
-Takaisin häkkiin -Lopeta tämä talvi
Päästin irti hirviön
-Sitä pysäyttää en voi -Ei sulle pahaa tee
Pohjoistuuli ulvoi vain
Muurit valkeat he ympärilleen sai
-Älä anna periksi jäälle -Anna
Älä anna periksi kylmälle
Jos kuulet ääneni
-Odota, Anna! -Tosirakkautta
-En voi! -Elsa
Ja myrsky raivosi
Ja luonto repi maailmaa
Toivo mennyt on
Jäisen sydämen!
-Kristoff -Anna
-Hirviö! -Elsa!
Aina vain kylmempää
Elsa, et voi paeta tätä!
Missä sisareni on?
-Missä Anna on? -Anna…
Hän palasi kotiin heikkona ja kylmissään.
-Jäädytit hänen sydämensä. -Mitä?
En.
Yritin pelastaa hänet, mutta liian myöhään.
Hänen ihonsa oli jäätä. Hänen hiuksensa muuttuivat valkoisiksi.
Sisaresi menehtyi sinun takiasi!
Ja tuuli vaimeni
Ja hänen surussaan
Myrsky seisahtui
-Kristoff? -Anna!
Elsa!
Anna?
Anna, ei!
Tätä pelkäsin
Tämän vuoksi suljin sinut ulos niin kauan sitten
Olen pahoillani
Olen niin pahoillani
Mitä olenkaan tehnyt sinulle?
Anna.
Elsa.
-Oletko kunnossa? -Olenko minä kunnossa?
Anna, uhrasit itsesi vuokseni.
Rakastan sinua.
Tosirakkauden teko sulattaa jäätyneen sydämen.
Rakkaus sulattaa…
Tietysti.
Anna.
Olet aivan mahtava.
Saanko suudella sinua?
Anna minun hoidella tämä.
Anna?
Hän jäädytti sydämesi.
Ainoa jääsydän täällä on sinun.
Ovatko kaikki kunnossa?
Kyllä olemme, Teidän Majesteettinne.
Voitte olla varma.
Niin paljon sanottavaa ois sulle näin
Kaiken sanoa voit tästä eteenpäin
Kuin unelma jota uskonut en voivani toteuttaa
Elsa…
Olet vapaa
Taakse jää
Voit voimas jo paljastaa
Taakse jää
On aika taikas valjastaa
Tänne jäämme
Valo päivän koittakoon
Aurinko paistakoon
Tän lämmön vangitsen ja annan ilmoille
Hyvästi pimeys, pelko
Täytämme maailman valolla ja rakkaudella
Saan vihdoin ympärillein oman perheeni
Ei palaa entinen
Se kaikki taakse jää
Taakse jää
Kohti aamua nostamme pään
Taakse jää
Pelko, kylmä menneet on
Tänne jäämme, valo päivän koittakoon
Tää rakkaus kasvakoon
Muu taakse
Jää!
PERUSTUU DISNEY-ELOKUVAAN
OHJ. CHRIS BUCK JA JENNIFER LEE
KUVATTU DRURY LANE -TEATTERISSA LONTOOSSA
HELMIKUUSSA 2024
Musical Translated by Marko Hartama
Frozen - huurteinen seikkailu suomentanut Marko Hartama
Laulujen sanat suomentanut Marko Hartama