Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Ovog hladnog i ledenog jutra
službeno odbrojavamo dane i ostalo nam je još 16 dana za božićni šoping.
Jeste li bili zločesti ili dobri?
Evo mog omiljenog klasika da nas uvede u blagdanski duh.
Mama?
Tata?
Čajnik!
Tata!
Mama!
Mama? Sranje! Mama?
Mama? Jebote.
Tata? Tata!
Tata!
Halo? Mama?
Hitnu pomoć, molim.
- Kamo da idem? - Ne znam. Ovamo, zar ne?
Idem jednosmjernom cestom.
- Ideš... - Znam. Parkiram.
U redu je, mama. Imamo tvoje stvari. Imamo tvoju torbu.
ZBOGOM JUNE
Čekaj, gdje su mi naočale?
Posudi ih ako ih nisi spakirala. Kupila sam ti nove.
- Mama! - Ne krivi mene.
- Nisi! - Da, jesam.
- Bile su na stolu. - Nisi ih vidjela, Ella?
- Začepi! - Ella, molim te, pomozi bratu.
- Bok, Suze. Oprosti. - Žena mi je umorna.
I treba roditi.
- Ima li mjesta? - Zaboga, Alfie.
- Da. - Ide...
„Zdravo, gospodine. Moja žena treba roditi.”
...podijeliti božićnice do petka, to bi bilo sjajno.
Ne: „Žena mi je umorna, treba roditi. Ima li mjesta?”
To je isto!
- Dvaput si rekla isto! - Ne, nisam.
Daj, samo to ovaj put reci kako spada.
...„od svih nas.” Tako nešto. Prekidam sad. Nazvat ću te.
- Ella, nikog neće osramotiti. - Da, hoće!
Alfie, sjajno ti ide, dušo. Sjajno.
- Ne ide li mu sjajno, Ben? - Da.
Ne dolazim te gledati.
- To nije lijepo. - Netko me poštuje.
- Fini kruh. - Ključevi...
- Hvala, mama. - Hej, Syd.
- Što kažeš na moje naušnice? - Baš su krasne.
- Pokazala si ih mami? - Mama?
- Što kažeš na naušnice? - Divne su!
Možda malo previše vise za ragbi. Skini ih prije tjelesnog.
- Dobro. - Idem ja onda.
Vidimo se oko pet. Bok!
Jerry? Gdje je jogurt s popisa?
- To nije bilo na popisu. - Bilo je. Ovčji jogurt.
Kako to da uvijek nešto zaboraviš? Baš me mučiš.
Samo usput križaj artikle. Nikad ih ne križaš.
Kupit ću ga na povratku. Zapamtio sam. Kozji jogurt.
- Ovčji! - Ovčji.
- Društvo, ugodan dan vam želim. - Bok, mama.
- Sretno s probom, dušo. - Ella, trebam scenarij.
- Zamoli me. - Dat ću mu ga.
- Mama, dala bih mu ga! - I torbu.
- Ne zaboravi moj sat klavira. - Nisam zaboravila, dušo.
- Prošli put jesi! - Pamtim.
- Prava sramota! Zaboravila si. - Dobro. Bok!
Dobro, bok.
Mama, gotovo!
Mama! Tibalt opet kaka s otvorenim vratima.
- Zbilja si završio? - Da.
- Lažeš li mi? - Ne.
- Bok, Con. - Jules.
- Ovo je rano za tebe. Sve u redu? - Da, slušaj.
- Moraš doći u bolnicu. - Čekaj...
- Sad je pripremaju za operaciju. - Što?
- Halo? - Bok.
Oprosti, tko je... Koja...
- Syd je. - Ah, da.
- Bok, ujače Connor. - Syd.
Čuj, moram razgovarati s Mol. S tvojom mamom.
Mama! Ujak Connor kaže da mora razgovarati s tobom.
Izvoli.
Bok. Budi brz. Zauzeta sam.
Mol, slušaj...
Mami se nešto dogodilo. Opet je u bolnici i...
Možeš li samo doći?
Da!
A dok prolazite porođajnim kanalom,
oslobađajući energiju utrobe,
prema toplini i divnim Sunčevim zrakama,
neka vas Sunce privuče i očisti.
Da sam barem mogao putovati, Con.
Da nije tog mog vražjeg stopala,
sve vas djece koju smo dobili i...
Proputovao bih više od onog...
Simpatični sjedokosi tip.
Znaš, onaj iz Planet Organica.
- David Attenborough? - Da.
Bio bih poput njega.
Ne kažem da vi djeca niste bili vrijedni toga. Naravno da jeste.
Samo bih volio...
Znaš, u redu je.
Da.
Možeš putovati za mene, Con.
Da, mogao bih, tata. Samo...
Samo je malo stresno.
Bali izgleda lijepo, zar ne? Trebao bi otići na Bali. Vidi ti to.
Posljednji sam put na pravom odmoru bio
prije pet godina.
Italija, Tobiasovo vjenčanje. Mislim...
Mama i ja smo otišli u Njemačku onom Julijinom specijalistu.
- To se ne računa, zar ne? - Nemoj tako, Con.
Naravno da se računa. Kupio si mi onaj krasni lajbek.
I donio si ono slasno meso.
- Meso? Kakvo meso? - Pa... Onaj vražji „glockenspiel”.
Zove se Knochenschinken.
A koji je vrag lajbek?
Ne budi takav, Con.
Znaš, moj lajbek, moj...
lajbek...
Mislio sam da ti se sviđa taj lajbek.
Prestani to ponavljati.
- Lajbek. S ona tri za olovke. - Bože!
- Tata. - Vodootporna.
- Molim te. Trebam malo... - Jebeni lajbek.
- Tata! - Lajbek!
- Dušo. - Bok, djeco.
Ne, Benji i ja smo ostali sami u autu.
Upravo stižem u bolnicu. Opet su primili mamu.
Samo kupi jogurt. To ti je jedini zadatak.
- Ovčji jogurt, zar ne? - Ne, pseći jogurt, Jerry! Jebote!
Da, ovčji.
- Pretpostavljam da i Molly dolazi. - Vjerojatno.
- Bože. Da doletim natrag? - Ne, nema potrebe.
Imaš posla. Dobro sam. Mogu se nositi s time. Zbilja.
- Jerry? - Jogurt.
Samo želim majku bez raka i malo ovčjeg jogurta, jebote.
Iscrpljuješ me do besvijesti.
Da nam kupim After Eight?
- Čemu toliko pitanja? Daj prekini. - Dobro. Volim te.
Dobro. Hajde, Tibby!
U redu, dušo.
Tako. Makni se s puta.
Hvala na pomoći, dušo. Tako.
Dobro, idemo posjetiti baku. Hajde.
Molly, bok.
Samo nastavimo hodati.
Hajde.
Mamica ljuta.
Ne, dušo. Mamica nije ljuta.
Kako si, zloćko?
Vidi! Moram ti pokazati nešto posebno.
- Evo počinje. - Vještina koja će ti dobro doći.
- Bok. - Hej.
- Jesi dobro? - Da.
Kako je ona? Što se dogodilo?
Rekli su da moraju otvoriti dišne puteve.
Upravo je operiraju.
Izvijestit će nas kad budu imali novosti.
- Strašno. - To su rekli prije dva sata.
Jadna mama.
Što je Helen rekla? Dobio si je?
Ne. Pokušao sam.
- A ti? - Ne, Con. Nisam zvala Helen.
- Ti si je zvala? - Ti si mene zvao.
Da, znam, ali mislio sam da će je jedna od vas nazvati.
- Zašto bismo? - Zašto bismo...
Jer ste sestre.
- Ja je ne zovem. - U redu je. Sve je u redu.
Ja ću. Pretvarat ću se da si meni tek javio.
Užasno, zar ne?
- Ne sviđa ti se? Pokušaj. - Dobro.
- Ne smijem jesti čips. - Je li?
Mobitel mi nije isključen. Oprostite.
Entschuldigung, bitte.
Neka vam srčane čakre budu otvorene.
To je to. Predivno. Sviđa mi se.
Moja prezauzeta sekica sjetila se da me nazove.
- Bok. - Držim sat holističke plesne terapije.
Ne mogu čavrljati, ali kako si?
- Helen, poslušaj me. - Julia...
- Slušaj. - Ovo je sjajno za tugovanje.
Tu je čovjek čija je žena umrla
jer se poskliznula na Ikein katalog i pala niza stube.
Kakve li tragedije!
Bila je gola.
Helen, slušaj, molim te. Stani. Samo slušaj.
Mama je opet u bolnici.
- Što? - Connor me upravo nazvao.
- Bože dragi! - Nije mogla disati.
Pokušavaju shvatiti što se događa. Krećem onamo.
- Na odlasku sam... - O, Bože.
- Baš sada. - Dobro.
- Dobro? - Bože. Diši.
Leži u Bolnici princeze Mary. Trebala bi doći ako možeš.
Doći ću ravno onamo. Danas sjedam na avion.
Donijet ću mirisnu vodu i kadulju da pročistim maminu sobu
i kristale za iscjeljivanje. Pokupit ću i narančaste tikve jer...
Sjajno. Obožava ih. Donesi narančaste tikve.
Sjajno. Javi kad dolaziš. Pošalji mi poruku.
- Ne mogu vjerovati. - Moram ići. Bok.
Jebote život.
O, ne.
Bok, Suze. Opet ja.
Nešto je iskrsnulo s mojom mamom. Danas me nema.
To, Bettina! Fantastisch.
To je sjajno!
Alfie je htio pizzu. Bez televizije, molim.
I... Sranje. Kad je Alfiejeva predstava o Isusovu rođenju?
Možeš li me podsjetiti? Unesi to u kalendar. Hvala. Bok.
Želiš li svoj sendvič? Da?
Da, molim.
- Želiš li svoj ručak, dušo? - Da.
- Da i što? - Da, molim.
Hvala, mamice.
Izvoli, sinčiću moj.
Imam viška, ako si gladan.
Ne želimo to, Tibby, zar ne? Ne.
To nije bio hrana, zar ne?
A da uzmeš svoj slasni sendvič i odeš se igrati?
Onamo?
Ben?
Želiš se igrati?
Da te okrenem.
Tako.
O, da.
Imamo isti pulover.
Meni ga je baka isplela.
Kako se zoveš?
Izvoli, dušo.
Dobar dečko.
Mogu dobiti griz?
Griz.
Nemoj reći mami.
G. Cheshire?
- Ovdje. - Da.
Da, ovdje.
Zdravo. June je izašla iz operacijske sale.
- Je li dobro? - Da, na Intenzivnoj je.
Zanimalo ju je pada li još snijeg.
Prođite kroz ova vrata, u drugoj sobi slijeva
čekat će vas dr. Khal i dr. Titford.
- U redu. - Dobro.
Dečki, želite li sa mnom da vidite moju ribicu?
- I po božićnu čokoladu? - Da, molim.
- Hoćeš čokoladu? - Samo jednu.
Doći ćemo po vas i odvesti vas na drugi kat.
- Dobro, hvala. - Hvala.
Dođite.
- Odakle ti to? - Odande.
- Ukrao si ih? - Ne.
Našao sam ih. Tko nađe, njegovo.
- Ti kao da imaš šest godina! - Što je?
- U bolnici smo! - Ovo je opasno za zdravlje i sigurnost!
- Jebote. - U bolnici smo!
- Vidi tu ribu. Ima... - Ovdje je.
- ...velike oči. - Ova velika.
Jutros smo na konziliju razgovarali o slučaju vaše majke
i moramo vam priopćiti da je Junein rak brzo napredovao.
Dr. Khal može više reći o jutrošnjem zahvatu,
ali posljednji ciklus kemoterapije nije bio učinkovit kao što smo se nadali.
Nalazi CT-a pokazuju da se rak proširio
na abdomen i zdjelicu.
Žao mi je što to moram reći.
Simone.
Da. Ja sam Simon Khal.
- Hvala vam što ste došli. -„Simon Cowell”?
Uspješno smo izvukli tekućinu iz pluća
zbog koje joj je bilo teško disati.
Ali masa u abdomenu znatno se povećala
i sad joj blokira crijeva.
Operacija kojom bi se to saniralo nije joj u najboljem interesu.
Vrlo je krhka. I da joj postavimo stomu, teško da bi preživjela operaciju.
A još kemoterapije bilo bi previše za nju.
Nažalost, naše je mišljenje
da June više ne možemo ponuditi liječenje.
Crijeva joj više ne funkcioniraju. Osigurajmo joj najbolju palijativnu skrb.
Prošle su gotovo tri godine, zar ne?
Hrabro se borila.
Znam da nije lako čuti to što Simon govori,
ali što se nas tiče,
zadržali bismo June noć ili dvije da popratimo rad pluća.
Ako su čista, našoj će June biti ugodnije, a i neće biti toliko uznemirena.
Davide, ja bih bila mnogo mirnija
da prestanete škljocati tom jebenom kemijskom.
Ispričavam se.
Nije ona vaša June, nego naša.
- Naša June. - Samo malo.
Da nešto pojasnimo.
Govorimo li sad tu o odbrojavanju?
Što to govorite? Jebote.
Nerado se razbacujemo procjenama.
Ali to nam treba. Procjena. Govorimo li o mjesecima?
Jer ako naša mama umire,
želim znati koliko će još poživjeti.
Ostanimo optimistični
i nadajmo se da će izdržati do Božića.
- Iako je to malo vjerojatno zbog... - To je za dva tjedna.
Dr. Titford, škljocnite opet tom kemijskom
i ostat ćete bez kurca kad vas ja dohvatim!
- Žao mi je. Jako mi je žao. - Dobro?
- Lakše malo. Lakše, Mol. - Navika.
Samo... Molim vas, samo... Samo da se malo saberemo.
Trebamo se malo sabrati.
- Naravno. - Ovo je jako teško čuti.
Možda da nas načas ostavite.
- Naravno. - Svakako.
Pustit ćemo vas same.
Ako išta zatrebate, bit ćemo ispred.
Hvala, doktore. Dobro.
Hvala, doktore.
- Zbilja se zovete Simon Cowell? - Ja kažem „da”.
Ne zahvaljuj dr. Titfukari kao da si dobio na lutriji.
On je jebeni šupak.
- Što? - On je šupak!
- Šupak jebeni! - Stišaj se.
Zašto? Fućka mi se ako me čuje.
Mama ga je molila da primi zadnju kemoterapiju. Uzalud!
Sad ne može na operaciju da se spasi.
Molly, stišaj se, molim te.
Ne možeš je poslati na neki fensi odmor. Sad više nemaš što platiti, zar ne?
To zbilja nije fer jer...
Svesrdno sam pomagala,
bila sam jako ljubazna
i jako smirena.
- Sad si pretjerala. - Vas dvije, da niste opet počele!
- Tom vašem podjebavanju nema kraja. - Nemoj. Tiho!
- Da, blesavo je, Molly. - Jest!
- Ne napadaj me više. - Ni ti mene.
Nije vrijeme da počneš okrivljavati druge za sve i svašta.
- Ne radim to. - Znala sam!
Ja sam znala da će biti ovako!
- Nisi znala... - Dosta! Prestanite!
Prestanite! Dosta!
Idem provjeriti kako je naša majka koja umire.
Možete sa mnom. Vas dvije izgladite ta sranja.
- Connore. Con. - Držim vas na oku.
- Jasno? - Začepi!
- Začepi, tata. - Vas dvije.
Ne mogu...
Drugi kat. Vrata se otvaraju.
Dobro.
Da posjetimo baku, dušo?
- Baka. - Baka. Da.
Ovo je Juneina soba.
Jako je umorna nakon operacije i još malo pospana.
Neće se sjećati svega što kažete
pa se zasad držite jednostavnih tema.
Pokraj kreveta je gumb. Ja sam blizu ako me zatrebate.
U redu. Hvala.
Hvala, prijatelju. Hvala ti.
Dobro.
June?
Junie?
- Jesi dobro? - O, Bernarde.
Gledala bih slastičare.
Gospođa je rekla da pritisnem ovaj gumb, ali onda je nestala slika.
Vidjet ću što mogu učiniti. Ništa ne obećavam.
Hvala, Bernie.
- Bok, mama. - Bok.
Zdravo, mama.
Julia, nisi trebala dolaziti.
- Imaš posla. - Naravno da ću doći.
Došli smo vidjeti baku, zar ne?
Pazi, dušo. Boli me grlo.
- Zapravo, cijeli ovaj dio. - Dobro.
Pazimo mi, zar ne? Da.
Vidi ti njih u tim krasnim istim puloverima.
- Baš ste slatki. - Bok, mama.
Obje moje divne kćeri.
- Kako se osjećaš, mama? - Ma!
Malo me boli, ali dobro sam.
Kao da sam danima zatvorena u ovoj sobi.
Evo nešto da gricneš.
Znate, medicinska braća su im divna,
ali sestre su baš mrzovoljne.
Svatko se razbudi na svoj način. Začas će biti bolje.
Usput, ja sam Nancy.
Čula sam to.
Bože, jutros je bilo baš strašno.
Probudila sam se i kao da sam disala kroz tanku crvenu slamku.
Otišla sam dolje i... Što sam ono radila?
Kuhala sam si čaj u kuhinji.
A onda mi je došlo kao da se utapam.
Užasno. A onda se sve zacrnjelo.
Strašno.
Nije bilo nimalo lijepo.
- Mogu li se pomaziti s bebicom? - Da.
Naravno da možeš.
Mama, oprezno.
Evo bake!
Mala June.
Prekrasna si.
Mislim da je svakim danom sve sličnija meni.
Sva sreća pa nema tvoju bradu, Molly.
Gdje je Con?
- Ovdje sam, mama. - Dušo.
- Sigurno si im ti rekao da dođu, zar ne? - Naravno.
- To me podsjetilo. - Što je, mama?
Kad sam se jutros probudila, vani sam vidjela ptice.
Sinulo mi je da bismo mogli ispeći gusku za Božić.
Što kažeš, Con? Hoćemo li?
Da. Da, ispecimo gusku.
Sjajno si se sjetila.
Puretina je baš dosadna.
- Uvijek je suha. - Da.
- Guska je sjajna ideja. - Jeli smo puricu...
Naručimo je iz Butler'sa. Dat će ti popust ako se nasmiješiš.
Oduvijek volim jeftine komade.
Tata!
- Pazi. - Mama, pazi.
Ne nasmijavaj me, Bern.
Nemoj se jako smijati.
'Bemti! Sranje.
Svoju obitelj ne gledajte kao gnjev ili smetnju svojoj energiji,
nego kao posve zasebnu energiju.
Ostanite neutralni.
Udahnite srcem.
Zdravo, ja sam Jenny.
- Drago mi je. - Ja sam Patrick.
- Connor. - Jenny.
- Drago mi je. - Zdravo.
- Patrick.
- Connor. - Drago mi je.
- Drago mi je. Zdravo. - Drago mi je.
- Tim za palijativnu skrb. - Piše na karticama.
- Da, istina. - Blesavo od mene.
Porazgovarali bismo o...
Zapravo, možete li načas ušutjeti?
Biram riječi za ovo što sad trebam reći.
Gledajte, znam da je vaš posao pomoći ljudima da umru. To nitko ne kaže.
Ne piše na letcima, ali to jest vaš posao, zar ne?
Evo što će se dogoditi.
Odvest ćemo moju majku kući što je prije moguće.
Nećete sjediti i gladiti joj ruku dok je polako ubijate opijatima
ili nas savjetovati u najteže dane našeg života.
Našeg života? Njezina života, naravno.
- No možete... - Mogu li reći...
Ne možeš. Žalim.
No možete provjeriti je li sve spremno
da je sutra odvedemo kući.
- Mols, samo... - Da?
Mislim...
Naša je majka vrlo pametna žena
i razmišlja svojom glavom.
Tako je. Zna što želi, a što ne želi.
Majka nam je vrlo pametna žena, razmišlja svojom glavom i zna što želi.
Čak i ako zna u kakvoj je situaciji,
možda je svjesno odlučila da će je samo ignorirati.
Poricanje.
Moćan alat za preživljavanje.
Tako mi je žao. Ovo je bio težak dan.
Nismo...
- Još nešto... - Oprostite mojoj sestri.
Moja majka sigurno...
Znam jer, osim Connora, provodim najviše vremena s njom.
Moja majka sigurno neće htjeti u hospicij.
Pa hospicij nemojte ni spominjati.
- Nipošto. - Naravno.
To je i izabrala u svom planu napredne skrbi.
S obzirom na to da će Božić, hospiciji su ionako puni.
Oprostite, kakav plan napredne skrbi?
Upoznali smo je prije koji tjedan i razgovarali o tome.
Mislili smo da znate.
- Što ste rekli? - Napredna skrb?
- Kamo napreduje, jebote? - Jedna po jedna. Prestanite.
Oprostite, o čemu ste razgovarali?
- Naš je posao da iznesemo sve opcije. - To ste obavili.
Sad možete ići.
Tako mi je žao.
Hvala!
Prostirka za jogu. Sranje. Zaboravila sam prostirku!
Stanite! Oprostite.
Hvala.
Uzmi malo. Hoćeš? Sviđa ti se?
Hajde, izvoli. Probaj. Evo.
Gotovi smo.
Drugi kat.
Ti kvadrati zovu se aplikacije.
- Da. - Dobro?
Što je bilo ono bijelo što je padalo vani?
Bok. Bok svima.
- O, Hels. - Stigla sam.
Hej! Hels Bells!
Stigla si! Bravo.
O, mamice!
Pa ti dišeš!
Bože, izgledaš sjajno. Koža ti blista.
Ovo je za tebe. Samo da... U redu je?
- Kako si došla ovamo, dušo? - Sjela sam na avion.
Rekla sam ti da ne nosiš žuto jer ti ne pristaje, dušo.
- Drago mi je što te vidim. - I meni što tebe vidim.
Nevjerojatno. Evo me tu!
- Let je dobro prošao? - Laganica. Sve je bilo dobro.
Malo si se proširila, Hels Bells. Počinješ sličiti meni!
- Ah, da. - Bože dragi.
- Ljudi... - Bože dragi!
Daj me nemoj.
- Jesi dobro? - Koji vrag? Bože dragi!
- Čestitam! - Hvala!
- Bokte! - Hvala.
Bože dragi! Bože, mama!
Kakvo iznenađenje!
Čekala sam da svima kažem na Božić, ali evo me.
Evo nas.
Gle, mama. Gle! Malo bucmasto unuče za tebe.
Termin je za Uskrs. Lijepo, zar ne?
- Zagrli me. - Htjela sam ti reći prije Božića.
Ne mogu vjerovati. Stvarno ne mogu vjerovati.
- Jesi dobro? - Trudna je, Bern.
- Trudna je, tata. Rodit će. - Isperi uši.
Vidi ti njega.
Izgledaš sjajno!
Baš si narastao!
- Sjećaš me se? - Ne!
O, ne!
- Tibby. - To je grozno.
- Ja neću reći Helen da mama umire. - To je teta Hels!
Ma poznaješ me! Jako si mi nedostajao.
Jedan, dva, tri, četiri, pet... sedam.
Osmero unučadi, June!
Bože, vidi ti njega! Zdravo, Ben!
Je li Matt sretan? Gdje je? Dolazi li?
Da, povukao se u tišinu.
Mislim da ću samo...
Mama, provjerit ću može li netko popraviti televizor.
Jebote.
O, jebote.
Drugi kat.
Vrata se otvaraju.
Vrata se zatvaraju.
Polako. Drži me za ruku ako želiš.
Dobro.
Ja ću.
Peti kat.
Vrata se otvaraju.
- Bern? - Što je?
Nije li vrijeme da svi polako odu?
Da, u redu.
- Naravno, mama. - Dobro kažeš.
Hajde, srce. Ustani.
Dobar dečko. Ustajemo. Dobar dečko.
- Dobar dečko. - Bok, dušo.
- Tata. - Pa-pa.
- Bok, tata. Nazvat ću te. - Bok.
Dobro. Hajde, srce. Idemo.
Jesi dobro, Junie?
Velika je to obitelj, June.
Lijepo što su svi ovdje za vas.
Neobično je.
I ne sjećam se kad smo se posljednji put svi okupili.
Obitelji.
Evo ga.
- Kako si? - Dobro sam.
Kako si ti?
Da.
Odvest ću tatu kući.
Tata?
Tata!
Udarite ga, može?
G. Cheshire?
- U redu, dragi... - Vrijeme je da pođete kući.
- Nevjerojatno. - Da.
- Volim te, mama. - Bok, milo.
- Volim te. - Oprezno. Da.
Izmorit će vas.
- Laku noć, dragi. - Idemo!
Laku noć. Hvala.
Zaboga.
- Želite li o nečemu razgovarati, June? - Bože, ne.
Sad mi je lakše.
Kako se zoveš? Oprosti, zaboravih.
Angeli Ikande.
Angeli?
Moja je baka sanjala san
u kojemu su joj rekli da ću se roditi pa su me nazvali Anđeo.
- To moje ime znači. - Anđeo.
Baš krasno ime.
Hvala.
- Laku noć, June. - Laku noć.
Pozvonite ako me zatrebate.
Nemoj... Ne bih to sada.
- Sranje. - Što je?
- Vrata su zapela. - Da?
- 'Bemti! - Što je bilo?
Kakva je to buka? Jebote.
To voda curi sa stropa, tata.
- Ha? - Voda curi sa stropa.
- Čekaj, upalit ću svjetla. - Ne diraj svjetla!
- U vražju mater. - To nije dobro, ha?
Za Boga miloga.
A da doneseš mali ručnik ili nešto slično, Con?
- Evo. - Ostavio si odvrnutu slavinu, tata!
Nikad nisam...
Nikad nisam našao bolju kulinarsku kombinaciju
od Guinnessa i čvaraka, Con.
- Nikad... - Tata, ušuti.
- Ne čujem što Helen govori. - Što?
Reci...
- Dobro. - Hels?
Ako mama ne može kući, morat će biti kod mene.
- Misliš na svoju kuću, Molly? - Naravno. Nego čiju?
Bit će kod nje?
- Pitaj. - Da, bit će kod mene.
A Connor, tata i ti, Helen, možete biti kod Julije.
Da, super, kako god. Da.
Nema problema. To je dobra ideja.
- Mjesta ima napretek. - Dobro.
- To je dobro. - Da.
- Bože! Kako se to dogodilo? - Tata je zaboravio zavrnuti slavine.
Nije tako. Nisam zaboravio.
- Zbilja nevjerojatno. - Da, nevjerojatno.
Merkur je sad retrogradan.
Dobro, nastavimo.
- Što ako... - Što ako...
Ne, mama će doći i biti kod mene.
Ne, što ako...
- Oprosti, ja... - Ne.
Samo da ovo kažem.
Dolje imamo prostor s kupaonicom i podnim grijanjem,
tako da je vrlo toplo,
vrlo pristupačno. Ima mjesta i za tebe, tata.
- Imate i televizor. - Vraški velik televizor.
- Bilo bi malo... - Da, to bi bilo zgodno.
Hajde, reci.
- Što? - Prostranije.
- Nisam to namjeravala reći. - Dobro.
- Možda da nađemo zlatnu sredinu. - Nema zlatne sredine, Helen.
- Mislim da ću sad prekinuti. - Da.
- Connie, nazvat ću te.
Bože dragi.
Što to radiš?
Čistim prostor jer nitko od nas nije dobro.
Sve je ovo pomalo stresno.
Kao da je tu velika lopta crvene energije, a to nije dobro.
Moramo vizualizirati kako grlimo loptu, a onda je puštamo u eter.
Mislim da će ti biti ugodno kod mene.
Tata se noćas baš dobro naspavao.
Imamo plan kojim smo svi zadovoljni pa se nemoj brinuti.
Cijevi su se sigurno smrznule, Junie. Mislim da je to zbog starih instalacija.
Znate, mislim da ću ostati ovdje ako nemate ništa protiv.
Ako nikomu ne smeta.
Osjećam se sigurno.
Sjajno što se tako osjećaš, mama. Samo je to važno.
Tim bi vjerojatno rekao da je to pametno, June.
Da, dobro.
Draga, izgledaš mi iscrpljeno.
Previše radiš.
Dobro bi ti došlo malo boje.
Da.
Možeš li mi ovo pričuvati, dušo? Gle, stalno klizi.
Mislim da su mi se prsti skupili.
Mogu li još kako pomoći da vam bude ugodnije?
June, sjećate se da smo jutros razgovarali o lijekovima protiv zgrušavanja krvi?
- Htjeli ste da vas podsjetim. - Da, tako je.
Mrzim tu injekciju u trbuh svaki dan.
Čemu to?
Ne želimo dodatne komplikacije,
a duboka venska tromboza može biti gadna.
Ne želim to sad primati.
Da bar mogu na WC. Zasad ništa.
Razgovarat ću s njim o tome.
Bojim se da u tom slučaju trebamo vaš potpis.
Jules mi to može potpisati. Zar ne, dušo?
Da, naravno. Drago mi je što ste odlučili ostati.
Čujte, mogli bismo porazgovarati
pa da potpišem te obrasce.
- U mom su uredu. - Dobro.
- Bok. Vraćam se sutra. - 'Đenja, doktore.
- Začas se vraćam. - Dobro.
Dr. Titford...
Mogli bismo ukrasiti sobu kao da si doma.
Donijeti božićno drvce i okititi ga.
- To bi bilo divno. - Voljela bih to.
- Bilo bi divno. - Dobra ideja.
Što to radiš?
Samo ispunjavam obrazac.
Mama ne želi razrjeđivač krvi pa traže potpis.
Zašto ti potpisuješ?
Jer imam punomoć, Molly, eto zašto.
Bože, što ti je to na prstu?
Mama me molila da pričuvam prsten.
- Baš lijepo od tebe. - Zamolila me da ga pričuvam.
Neću ga zadržati, ako to insinuiraš.
- Zašto ti ga je onda dala? - Ne znam. Jer sam bila najbliže.
Neće ga dati Helen da ga pričuva, zar ne?
Sada sam ja ovdje pa ga možeš dati meni.
Ne.
Nije bitno kod koga je.
Samo je htjela nekog odgovornog za njega.
Odgovornog. Da, aura zrelosti. Šteta što je nemamo svi.
Sastavila sam raspored za posjete.
Tata može doći kad hoće, ali ostali neka se drže rasporeda.
Zašto mora postojati raspored?
Možda bismo trebali pitati mamu što želi.
Ovo i činim za mamu, Jules.
Da se ti i ja ne srećemo.
Molim te, ne budi naporna. Samo želim da njoj bude ugodno.
Sve je ovo nebitno.
Doktor je tražio da danas potpišem.
Nisam mislio na obrasce.
Bok, mama!
- Bako! - Bože, vidi ti ovo društvance!
- Što to imaš? - Adventski kalendar.
- Ti si ovo izradila? - Ja sam pomogao.
Jesi? To je bio timski rad?
Je'n, dva, tri!
Kapa ti ima najveći pompon koji sam vidjela.
- Glasnije! - Da plešemo?
MOLLYN RASPORED DRŽITE SE NAVEDENOG
Mala lica! Baš slatko!
Kad se vraćaš kući?
Naposljetku hoću.
Društvo, idemo svi na vruću čokoladu, može?
Ne igraj se time jer to je bakina posebna stvarčica.
Da, Ben, vruća čokolada.
I sljezovi kolačići?
- I šlag? - Da!
Jutro je prekrasno, June.
Da vam donesem čaj?
- Nemoj je previše začešljati. - Neću.
Boca vina.
Boca prosecca.
„Dickensov lik kojeg posjećuju duhovi.”
- Da čujem? - Scrooge.
- Ma ti si unaprijed pogledao! - Kunem se da nisam.
- Jesi. - Nisam.
Ovo ću ja riješiti.
- Jeste li dobro, June? - Sad 11 okomito.
Ništa.
Benjiju bi se to svidjelo.
Pokušat ćemo ga zaskočiti.
Pusti, dušo.
Torta. Volim tortu.
Da!
- Volim tortu. - Mljac!
- Truba! - Truba!
Par!
- Tako idete naprijed. - Da.
Isto desnom rukom.
U redu.
Uživajte u pustolovini.
- Hvala. - Hej.
Što se tu događa?
Prebolestan je da si ispuni želje pa smo organizirali humanitarnu akciju
i kupili mu ovu stvarčicu.
Jutros se penje na Everest.
- Da. - Da.
Divno.
Betlehem?
Moramo putovati sve do Betlehema?
To je tako daleko!
A Marija...
samo što nije rodila!
Connore.
Jako te voli, znaš.
Ne želim da umre.
Moja je mama umrla u bolnici.
Imao sam osam godina.
Bio sam u školi pa sam to propustio.
Svi odrasli oko mene stalno su govorili da je nije boljelo,
da će mama uvijek biti u mome srcu i...
I doista je u mome srcu, ali...
Sve drugo bile su gluposti.
Svi su mi rekli da je bila spremna.
Ali nikad neću znati.
Bilo bi lakše da sam znao kad će otići.
Zato...
smatram da mi je dužnost
drugima pomoći da se oproste kako spada.
Samo je to važno.
June, izvolite.
Hvala.
Odvratno.
Osjećam se... bez trunke dostojanstva.
Sve je tako naporno.
June, zapravo vam odlično ide.
Svi govorimo da ste pravi borac.
Zbilja?
Baš lijepo od vas.
Hvala, zlato.
Što je to? Je li to Ray Charles?
Znate što? Zapravo ne znam.
Možda je Sinatra?
Tako.
Ne, zvuči kao Ray Charles.
Ostanite mi stajati, June.
Tako.
Dobro ste?
Dobro.
Fino.
Znaš, zapravo ne volim Sinatru.
- Spremni? - Ni Boba Dylana.
Ni Picassa.
Nikad to nisam priznala.
Jer ne smiješ reći što zapravo misliš, zar ne?
Da. Spremni?
Znaš, Bernie mi je pjevao Raya Charlesa.
Više to ne radi.
Spremni?
Hajdemo.
Tri, dva, jedan.
Kakva je bol? Želite li veću dozu morfija?
Znaš što? Mislim da želim.
Ili da pričekam do poslije?
Mislim da ste jako hrabri, June.
Ali danas nema potrebe za time.
Donijet ću vam šalicu čaja i lijekove
pa možemo gledati slastičare.
- Kako vam to zvuči? - Ma božanstveno!
- 'Jutro, Nadiya. - 'Jutro.
- Nadiya... - Nju obožavam.
Pripremam čokoladnu pitu s čokoladnim tijestom.
Imat će sloj slane karamele i kikirikija
pa sloj čokoladnog moussea i...
Kako ti se oni čine?
Vaši?
Drže se.
Connor je duša od čovjeka.
Da, jest. Divan je.
O meni se divno brine.
No nisam siguran kako su cure, June.
Teško je reći.
Dušo, jesi li sigurna da možeš?
Naravno da mogu, dragi. Oprosti. Samo sam umorna.
Oprosti, nisam čuo.
U kuhinji se gubi signal pa si mi načas nestala. Što si rekla?
Nije važno.
Zbilja nije važno. Bez brige.
Jebem ti! Prokleto sranje.
Vrata se otvaraju.
Vrata se zatvaraju.
Evo velike prilike. Acapulco...
O, jeb... Vidi!
Vidi Acapulca! Dodaj, blento!
Jebote, što je to bilo?!
Glup si, kompa! Glup si! Ti si glupi prevarant, kompa!
- Bok. - Zdravo.
Kako ste mi?
Koji je to vrag? Je li to hladnjak?
Da, jest.
Mogla si mi reći. Cijelo jutro pijem topla.
Mislila sam da bi ti dobro došao kad imaš posjetitelje, mama.
Znaš, za vino, grickalice i slično.
Za sir i krekere.
Heineken.
Što?! Što je to bilo?
Odande bih i ja zabio! Trebao ju je samo pogurnuti!
- Tata, daj šuti. - Dušo, treba li to zbilja?
Nitko me neće posjećivati
jer će biti zauzeti svojim božićnim okupljanjima...
- Mama. - Znaš.
Mnogi te vole. Naravno da žele doći.
Heather i Derek s broja 58 bi navratili.
Ne. Molim te, reci im da se ne zamaraju.
Ionako ćemo se vidjeti na piću za Štefanje.
Dobro.
Čuj, neću ostati.
Vratit ću se kad pokupim raviole kod Franca.
- Makni mi to, dušo. Teško je. - Da, grozota. Dobro.
Dodaj, tupane!
- Pozdravi mi Franca. - Dobro.
- Uvijek mi je bio zgodan. - Naravno da hoću.
- U redu, vidimo se poslije. - Čekaj mene.
Možeš me odbaciti po cugu sad kad imamo hladnjak.
Da budem koristan.
Dodaj mi kolica, Jules.
Nevjerojatan si!
Ne! Hodaj do auta, debeli. Hajde.
Nadam se da si parkirala blizu.
Možemo uzeti ribu i krumpiriće na povratku.
- Daj me nemoj! Hajde, pozdravi mamu. - Dobro.
- Bok, draga. Začas se vraćam. - Hajde.
Evo me. Malo sam se ukočio od sjedenja.
- Trebat će ti kaput, tata. - Dugo sam ovdje.
Čitaj mi, Con.
Ne ide mi čitanje naglas drugima, mama.
Uvijek se osjećam kao da će mi pozliti.
Ovo je dobar trenutak da pokušaš.
„Ako nebesa uopće postoje
Moja će majka
Samo za sebe jedno imati
Neće to biti nebesa od maćuhica
Ni krhka nebesa od đurđica
Bit će to nebesa
Od crno-crvenih ruža
Moj će otac biti dubok poput ruže
Visok poput ruže...”
Kako smo?
Da.
Što pak to znači?
Jesi dobro?
Gdje je mama? U WC-u je?
Kvragu, predugo je unutra. Trebamo provjeriti. Možda je mrtva.
Znaš da je jako... Jako je slaba.
Znaš to, zar ne?
Nije dobro.
Ne mogu to podnijeti. Provjerit ću kako je. Samo ću to učiniti.
Mama?
Trebaš li pomoć?
Bože, samo ću ući.
Jesi dobro, mama?
Dušo, zašto nosiš žuto? Rekla sam ti da ti ne pristaje.
Nemoj me držati za ruku, dušo. Dlanovi su ti znojni.
Oprosti.
Matt ne dolazi za Božić, zar ne?
Ne.
On... Ne može. Ne može doći.
- O, moj želudac. - Bože.
- Želudac me boli. - Mama!
- Trebam... - Med. sestru?
- Ne. Trebam... - Zagrljaj?
Ne. Daj šuti, Helen.
- Samo želim čašu vode. - Odmah.
Dušo, usta su mi tako suha, a... jezik je groznog okusa.
Izvoli. Evo.
Je li to dosta?
Volim te, dušo.
I ja tebe, mama.
I ovo djetešce volim.
Jedva čekam da ga mazim, da vidim to malo lice.
Volim miris novorođenčeta.
Bože, ledeno je.
Tata je otišao u pub. Evo ključa sporednih vrata.
Kako je ona?
Ima temperaturu pa sam je prskala termalnom vodom.
Dobro.
- O, Hels! O, ne. - Samo sam...
- Oprosti. Ja... - Bože.
Znam da je ovo sebično, ali...
Tvoja i Mollyna djeca imaju... Znaš, imaju baku.
I, ne znam... Uvijek sam mislila da ako ikad dobijem dijete,
imat će najbolju baku na cijelome svijetu.
A ja ću imati svoju mamu da mi pomogne i...
znaš, možda vlastitu obitelj.
Bože. O, Bože.
Ja sam stara trudna usidjelica koja gura kristale u grudnjak
i ne znam zašto sam tek sad poželjela dijete.
Bila sam zauzeta drugim stvarima,
a sad se zbilja bojim, Jules,
jer ću biti grozna mama.
Ne, prestani. Ne. Daj.
- Bit ću grozna. - Ne, prestani. Dosta.
Pogledaj me. Slušaj.
Kao prvo,
bit ćeš sjajna mama, a Matt će biti izvrstan otac.
- Ne, neće. - Ma daj, naravno da hoće.
- Ne... - Naravno da hoće.
Neće biti izvrstan otac jer on nije otac.
Odavno smo se razišli.
Što?
Mislila sam da smo u otvorenoj vezi, ali samo sam ja spavala s drugima.
Dobro. Jebote.
- Da. - Dobro.
Tko je onda otac?
Gustav.
- Gustav? - Da.
Ovo on radi. On...
Iz čiste dobrote seksa se s drugima da im pomogne začeti dijete.
Besplatno.
Genevieve je to učinila i upalilo je.
Kunem se, posve je legalno.
Morala sam potpisati da on nema nikakve odgovornosti.
Dobro.
Ali bio je baš drag u vezi sa svime. Zbilja.
- Dobro. - Zbilja.
Dobro. To je dobro.
Jednostavno sam predugo čekala.
Nisam imala izbora.
Trebala si ranije spomenuti, blento.
Znam. Nikomu nemoj reći.
- Dobro. - Ne, čekaj. Bi li?
Bi li im rekla? Jer ja to ne mogu.
Dobro.
- Da, dobro. - Hvala.
Sve će biti u redu.
O, Bože.
Hvala Bogu što si stigla!
Helen me izluđivala.
Bože, mama.
- Možeš li me podići, dušo? - Naravno.
Ovaj pa ovaj. Evo.
Kako se osjećaš?
Tako. Dobro?
Nikad neću vidjeti to djetešce, zar ne?
Mislim da nećeš, mama.
Ali bit će sve dobro.
- Helen će biti dobro, obećavam. - O, Bože.
Nemoj o tome. Rasplakat ćeš me.
U redu. Nemoj. Hajde da... Evo.
Stani. Evo. Hajde.
- Izvoli. - Hvala.
- Što imamo za večeras? - Imamo raviole s maslacem i kaduljom.
To zvuči slasno.
- Znam. - Mogu li pomirisati?
Evo. O, Bože.
O, da. Evo.
To je divno.
Možda ću poslije malo pojesti.
Mama.
Moram ti nešto pokazati.
Pada snijeg!
Volim gledati snijeg kako pada.
Budem li imala sreće, možda se vratim kao snijeg.
A onda ću vas sve viđati za Božić.
Da.
Gdje je tata?
Otišao je kući. Vjerojatno će poslije navratiti.
Pazit ćeš na njega kad me ne bude, zar ne?
- Naravno. - Obećavaš?
- Naravno da hoću. - Jer ti si jaka.
Mama, slušaj. Samo se nemoj brinuti, u redu?
Ni o čemu. Ne brini se za njih. Svi će biti dobro.
Pobrinut ću se za to. Hoću.
Dobro, ali pritom ne budi bahata kao što katkad znaš biti. Dobro?
Dobro.
Nećeš mi zamjeriti ako umrem, zar ne, dušo?
Mama.
Neću, mama.
- Naravno da ti neću zamjeriti. - Dobro.
Dobro. Sad mi je lakše.
Imaš li maskaru?
Da, mislim da imam.
Hajde, dotjeraj me malo.
Nikad prije nisam umrla. Želim biti lijepa.
Dobro.
- I možda malo ruža. - Dobro.
'Jutro, June.
Kako smo jutros?
Vidio si ovo?
Raspored.
- Koristan je? - Dobro ga pogledaj.
Jasno mi je. Nema preklapanja Julije i Molly.
- Na to mislite? - Namjerno je to učinila.
Godinama je tako.
Mislim, stvarno... Voljela bih da to već jednom riješe.
- Obitelji su komplicirane. - Cure su kompliciranije od dečki.
A ja ih imam tri.
Govorim što ne bih trebala.
Samo kažem kako stvari stoje.
Pa... Čini se da vam je to jača strana, June.
Zašto to ne učinite i sada?
Moram ih zajedno okupiti ovdje.
Sigurno bi došle?
Bi kad bi mislile da sam na samrti.
- Halo? - Zdravo. Dobio sam Juliju?
- Da, ja sam. - Ovdje medicinski brat Angel iz bolnice.
Bože, je li sve u redu?
Pita za vas. Mislim da biste trebali doći.
-„Dave se budio.” - Jerry, uzmi djetešce.
Moram u bolnicu. Vidimo se uskoro, dragi moji.
- Bok. - Mama je dobro?
Da, dobro je.
Vratit će se na doručak?
Da, brzo će se vratiti. Mislim da hoće.
Junie, upala si na pola priče.
Ne znaš što se događa. Da krenemo ispočetka?
Tib, što kažeš? Ispočetka?
Da. Može, tata.
Bernie?
Vrijeme je za Juneino kupanje.
Slobodno ostanite,
ali sendviči sa slaninom trenutačno su sniženi u kantini.
Vi birate.
Dobro, možeš li mi dodati... Da.
U redu, ljubavi. Neću dugo.
Kruh je malo...
Ne jede mi se.
Kakvo otužno mjesto, zar ne?
Otužno. Otužno, jebote. Otužno.
Da.
Dobro. Evo, stižu.
Bok.
Mama.
Znate... Sad mi je dobro.
Mislim da je bila lažna uzbuna. Baš sam blesava.
Možda bih vas trebao ostaviti.
Želim napisati pismo.
Za djetešce. Za Helen.
Za oboje. Mislila sam da biste mi vi mogle pomoći.
Imate li list papira?
Nisi nas morala tako prestrašiti. Kvragu, mama.
Da, morala sam.
Govnarke male.
Da ste sad sjele.
Ostao sam bez stopala.
Da.
Bio sam negdje tvojih godina.
Da, moj najmlađi imao je samo dvije godine.
Na teglenici.
Na velikoj oceanskoj teglenici.
Bili smo na vezu,
uže je zapelo
i brod se pomaknuo.
Uže mi je stisnulo stopalo,
omotalo se oko njega, stisnulo ga
i otfikarilo ga samo tako.
Da.
Ali opet su ga zašili.
Nevjerojatno, zar ne? Da...
Sastavili su me.
Zašili su ga i opet me sastavili.
Da.
Ali ne i ovdje gore.
„A tvoje tete, Mol i Julia, bit će tu za tebe.
Jer, iako znam da imaju svojih razmirica,
znam i to da uistinu vole jedna drugu.
Obje ih silno volim,
ali volim ih dvostruko više kad vole jedna drugu.”
Želiš li ti prva ili...
Htjela sam biti kao ti kad sam bila mala. Učinila bih što god bi tražila.
Htjela sam istu odjeću,
isti gazirani sok s dvije slamke.
Isti čips, jebote.
Čak sam tražila hrčka jer si ga ti dobila. Mrzim hrčke.
Bilo mi je 13 g. kad si otišla od kuće i mrzila sam te.
Mrzila sam te zbog odlaska jer sam te voljela imati blizu.
A onda si rijetko dolazila. Kao da te više uopće nisam viđala.
I mislim da sam se osjećala napušteno.
Onda si postala ta važna, uspješna žena,
a ja sam i dalje kopala po kauču u nadi da ću naći sitniš.
Zar ne shvaćaš zašto me to potpuno izludjelo?
I oduvijek imaš krasnu kosu. Baš iritantno.
Jules?
Jesi za Snickers?
Da.
Hvala.
I imaš Toma, savršenog Toma.
Ostala sam trudna čim sam upoznala Jerryja
i ušla sam u 22. tjedan prije nego što sam saznala.
Pravo čudo što je Syd dobro.
Cijelo to vrijeme
pušila sam travu i pila votku.
Oduvijek imam sto stvari.
Strašno sam se bojala da će mi koje dijete pasti iz ruku
ili da ću koje zaboraviti.
To se i dogodilo.
Ellu sam jedanput ostavila kod trake za prtljagu na Heathrowu.
A Tom, da...
Da, Tom je... Divan je.
Ali radi na drugom kraju svijeta, dovraga.
Većinu sam vremena sama.
Tebi je Jerry bar blizu.
To što je blizu i nije uvijek od pomoći.
Stvar je u tome što ti imaš izbor.
Da bar mogu biti kod kuće s djecom.
A upravo to ne mogu.
Imam toliko obveza.
Moram financirati naš život,
maminu i tatinu hipoteku, tvoju kad je ne možeš sama platiti.
Znam da o tome ne bismo trebale.
Heleninu terapiju.
Connorovu sljedeću krizu.
Za sve se ja brinem.
Mama umire, ali ja godinama nisam provela ovoliko vremena s djecom.
A tu je i osjećaj krivnje.
Sve školske predstave koje sam propustila i nogometne utakmice i...
Znaš, ti si ta majka koja stoji uz teren
i dijeli domaće zobene prutiće.
Zbilja si tu za njih.
Prava si sretnica.
Sjećaš li se onih sandala...
s dva plava i crvenim cvijetom preko prstiju?
Ne.
Ma sjećaš se. Mama ti ih je kupila na otoku Haylingu.
Sjećaš ih se.
Onesvijestila sam se od muke i ljubomore.
Tata je bio tako ljut da nas je natjerao da hodamo.
Izbacio nas je iz auta.
A Connor...
Uzrujao se i ispovraćao po Heleninoj kosi.
Morali smo se vratiti i kupiti i meni par.
Da.
Da, sjećam se.
A onda smo imale posve iste.
Kao blizanke.
A onda si jednu svoju, lijevu, ostavila na plaži.
Vratili smo se, nismo je našli.
Ah, da.
Sjećaš li se da sam i ja izgubila svoju lijevu?
Zašto razgovaramo o tome?
Jer je nisam izgubila.
Zakopala sam je.
- Što? - Zakopala sam je u vrtu na broju 75.
Jer sam htjela biti kao ti.
Gle.
Znam da ti već neko vrijeme želim unakaziti lice.
Ali znam da si jako dobra osoba.
Žao mi je.
I meni je žao.
Želiš li da skupa kuhamo božićni ručak?
Da.
To bi bilo baš lijepo.
Evo.
„Klelac”. Što je „klelac”?
Krelac, dušo.
Evo. Deset miligrama morfija, June. Polako će kapati sljedećih deset sati.
Znači da ćete se večeras naspavati. Navratit ću poslije.
„Krelac” se ne piše tako, mama. Ta riječ ne postoji.
Pusti me da varam.
Nisam se dovoljno navarala u životu.
Iskreno, da sam bar bila malo veća drolja.
Nisam se trebala držati pravila. Hajde.
Hajde, vrati to.
Tako.
Kako ti je sestra?
Zajedno kuhamo božićni ručak.
Mamice.
Hej, koliko je sati?
Zdravo, pospanko.
Tata, možeš li maknuti ta svoja piva?
Ima mjesta u hladnjaku.
Pa... Da, dobro.
Prvo moram na piš-piš.
Evo sad ću.
Tata, kad si već ondje,
možeš li uzeti maminu božićnu vazu iz te kutije i isprati je?
Malo je prašnjava.
Dobro.
Narezao sam malo božikovine.
- Tata! - Što je?
- Tiho. - Da, dobro.
Connore, čekaj.
Connore, čekaj!
- Daj, Con! - To je bila mamina božićna vaza.
- Znam. - Tata, to je prvo što pamtim.
Moja mama, tvoja žena, uskoro će umrijeti.
- Da... - Samo što nije umrla, jebote.
To ti je jasno, zar ne?
Jer od tebe vidim samo da spavaš ko top,
zbijaš bijedne šale, piješ,
rješavaš križaljku
i fućka se tebi za ikog drugog.
- Con. - Samo si ti bitan.
Jesi li uopće primijetio gdje smo, tata?
Zbilja si jadan!
Molim te, samo budi uz mamu
i trgni se, jebote!
Voliš li je još uopće, tata?
Idem u pub.
Jebote.
Hvala lijepa! Hvala.
Hvala vam!
Na binu sada dolazi netko koga svi poznajete.
Barry, je li moj tata dolazio?
Samo čas, Con. Evo me odmah.
Dobro.
...Bernie, a večeras ću pjevati pjesmu
koja se zove „Georgia”.
Za svoju ženu.
Neki od vas možda je i poznaju.
Ja je sigurno poznajem.
- Ona se ne zove... - Jebote.
...Georgia. Zove se June, Junie.
I večeras nije ovdje jer... ona...
Pa... zato što je u bolnici.
I neće još dugo
poživjeti.
Htio sam ovo otpjevati
da bi znala...
Bio sam poprilični seronja...
loš tata...
svom sinu i... ali dobra su to djeca.
Uglavnom, ja...
Ovo je za sve njih. Nego, počnimo.
Georgia
O, Georgia
Mir ne nalazim ja
Samo stara draga pjesma
Georgiju mi čuva
U mislima
Rekoh, Georgia
O, Georgia
Pjesma o tebi
Slatko i jasno dopire
Kao mjesečina
Kroz borove
Druge me ruke traže
Druge me oči pogledom maze
U spokojnim snovima još vidim ja
Da cesta
Natrag tebi vodi, Junie
O, June
O, Junie moja
Mir
Mir ne nalazim ja
Samo stara draga pjesma
Junie mi čuva
Čuva mi te u mislima
Junie mi čuva u mislima
U redu.
- Sretno. - Dobro.
- Hajde. - Tako, guraj. To je to.
Dobro. Jesam.
U redu.
Sranje.
Tata?
Što je?
Ovo je bila božikovina za božićnu vazu.
Svejedno joj je daj.
- Svidjet će joj se. - Hvala, sine.
Žao mi je, dušo.
Junie O, Junie
Junie
O, Junie moja
Samo stara draga pjesma
Junie mi čuva
U mislima
Rekoh, samo stara draga pjesma
Junie mi čuva
U mislima
Hoćeš li mi pjevati kad umrem, Bernie?
Junie moja. Daj prestani. Nećeš ti umrijeti.
Da, hoću.
O, draga moja djevojko.
Con.
Sutra je Božić, Con.
- Ne bih rekao, tata. - Mora biti.
Ona ga neće dočekati.
Sutra moramo slaviti Božić.
Dobro.
Da.
Onda sretan Božić, tata.
- Ha? - Prošla je ponoć.
Zbilja.
Sretan Božić, sine moj.
Pozor, molim. Poslušajte me.
Danas je vrlo poseban dan
jer danas je Božić.
Nije, djede.
Božić je sljedeći tjedan.
Slušajte, danas je. Vaša baka slavi Božić.
Oprostite, ali volite li svi svoju baku?
Da.
To je bilo jadno. Volite li svi svoju baku?
Da!
Hoćemo li ovo pretvoriti
u najbolji Božić koji je svijet ikad vidio?
- Da! - Da! Što?
- Da, molim! - Izvrsno.
Ne boj se, Con.
Samo živi svoj život.
Samo budi ono što jesi.
Hvala ti što si mi mama.
- Evo me. - Sve si kupio?
Jesam.
Gdje su guske, Jerry?
- Što se tiče gusana... - Jerry, gdje su guske?
Nemoj šiziti, ali imam nešto bolje.
Dobro?
Hajde, pitaj me.
Koji je to kurac?
To su pečenke tri-u-jedan.
Što?
Otkoštena piletina kojom je nadjevena otkoštena patka.
Misliš da je to sve? Nije.
Jer njima je nadjevena otkoštena guska.
Toga zbilja ima. Nema na čemu.
A dobio sam ih za istu cijenu kao dvije guske.
Šest komada peradi za cijenu dva!
Dobro? Tko je sad kralj šopinga?
Volim te, idiote veliki.
Da nas netko pita kakav je ovo osjećaj,
mislim da to ne bih mogla opisati.
Ne.
Čekati da netko umre.
- Skapavam od gladi. - Da.
Nije još ni 11 sati.
Ne mičem se jer će se probuditi.
Jesi za sendvič? Mogu skoknuti do kantine.
- Da. Novca imaš? - Donijet ću ih. Imam karticu.
Dobro.
U redu.
Bit ću ovdje.
- S odvratnim sirom ili odvratnim kozicama? - Oba.
Dobro.
Evo naljepnica.
- Hej. - Jesi dobro?
Da, hvala. Idem po sendvič.
U redu.
Ljudi, brzo!
Imamo iznenađenje za tebe.
- Odvest ću te na jedno lijepo mjesto. - Da.
- Spremna? - Ja ću ovo.
Idemo.
Kamo to idem?
Pazi, ugao.
ZA HELEN I DJETEŠCE S LJUBAVLJU, BAKA
Tko ide prvi, pastiri ili kralj?
Mislim da prvo idu pastiri.
Gdje su krune? Imaš li krunu?
Možeš li mi pogledati dolaze li?
Virni i provjeri. Ben! Da vidimo.
Stiže li baka? Vidiš li je? Stiže li?
- Stiže li? - Nema bake.
- Nikog? - Nikog.
Samo stolac.
Ovuda.
Vrata se otvaraju.
Vrata se zatvaraju.
Izvoli, bako. Ovo sam izradila za tebe.
Za našu predstavu.
KARTA ZA MED. BRATA ANGELA PREDSTAVA, NAJGORNJI KAT
Je li ovo tvoja kruna ili ovo? Ovo je tvoja?
Tib, moramo nešto smisliti.
Najprije moraš biti ovca, a onda ti brzo stavimo krunu. Dobro?
- Da, prvo ovca. - Ovca.
- A onda kruna. - Onda kruna.
Tib, ugasi to.
Sretan Božić, bako.
Ostanite tu. Reći ću ostalima.
Alfie, gdje je magarac?
Ljudi, brzo. Evo je!
- Evo je. - Dolazi.
- Evo je. - Spremni?
Kao mali sam glumio u Gusarima iz Penzancea.
Redatelj je ponavljao „tempo”. Dobro? Tempo je ključan.
- Brzo, Tibalte. - Tib, ugasi to.
Gdje je magarac?
- Gdje mi je brada? - Evo ti je!
Gdje je moja brada?
- Billy, gdje je... - Dobro, brzo.
- Dobro? - Imate li sve?
Tvoj problem! Uguraj to.
Požurite se!
Djeca imaju iznenađenje za tebe.
- Ella. - Djede!
- Tibby. - Što je?
- Ella! Moja kosa! - Moramo se pripremiti.
Ovo je predstava o Isusovu rođenju.
„U mjestašcu zvanom Nazaret
živjela je mlada žena po imenu Marija.
Jednoga dana pojavio se anđeo Gabriel i rekao joj da će roditi.
Ljudi su kazali da je to čudo, bezgrešno začeće.”
Bezgrešno začeće, slično ovome ovdje.
Ne baš. Ja sam se više zabavila.
- Helen, prestani. - Oprosti.
„Marija i Josip pošli su u Betlehem kako bi njihovo djetešce došlo na svijet.”
Magarac mali, magarac mali
Ide cestom prašnjavom...
Billy, penji se!
Klipši samo dalje tako
Teret tvoj vrijedi kao zlato
Tko to ide?
Pozdrav, gospodine. Moja žena treba roditi.
Čestitam.
Imate li mjesta?
Božić je, prijatelju. Puni smo ko šipak.
No možete u štalu ako želite.
Propuh je, ali bit će vam dobro.
Koliko?
Deset starih novčića.
- Plaćam poslije. - Dogovoreno.
Hajde, Marijo. Ondje je ugodno i toplo. Možeš malo prileći.
Josipe, djetešce stiže.
Usredotoči se. Možeš ti to!
Hajde, Marijo. Daj sve od sebe! Hajde.
Diši.
Hajde. Tiskaj!
Tiskaj!
Kako ćemo ga nazvati?
Možda... Isus?
Može.
U međuvremenu, nebeski, prekrasni, anđeoski Gabriel
našao je pastire i mudrace.
- Pastiri? Mudraci. - I dali ih malom Isusu.
Donijeli su mu zlato...
...tamjan...
...i smirnu!
Daj mi zlato.
Guraj me. Tako. Hajde, ovuda.
- Hajde. - Gle, Isuse!
Imamo zlato, tamjan i smirnu za tebe!
Tiha noć, sveta noć
Ponoć je, spava sve
Samo Marija s Josipom bdi
Daleko Kralj sniva
U jaslicama
Tu glavica ljupko
Je položena
Trak zvijezda na nebu
Nad njim nježno bdi
Jer djetešce malo
Na sijenu već spi
Muk kravica nježno
Prene ga iz sna
Al' naš Isus budi se
Bez plakanja
- Tata. - Vrijeme je.
Mogu.
Junie.
Junie
O, Junie
Samo stara draga pjesma
Junie mi čuva
U mislima
Rekoh, Junie
O, moja Junie
Pjesma o tebi
Slatko i jasno dopire
Kao mjesečina kroz borove
JEDNU GODINU POSLIJE...
Tri-u-jedan dvije godine zaredom. To je sad tradicija.
Zdravo, drago djetešce.
Nadam se da ćeš jednom ovo pročitati i osjećati se kao da smo se upoznali.
Da sam te bar mogla upoznati.
Prekrasno si djetešce. Znam da jesi.
Kladim se da si ista mama.
Ona je baš posebna, znaš.
Nikad nije marila što drugi misle.
I zbog toga sam joj se uvijek divila.
No, molim te, prenesi joj da je baka rekla
da zbilja ne smije nositi žuto.
Tebe će poslušati.
Da sam te bar mogla dočekati,
ali imaš divnu obitelj da ti poželi dobrodošlicu.
Tvoje tete, Molly i Julia,
i tvoj ujak Connor uvijek će te držati za ruku
i voljet će te bez obzira na sve.
Kao što te i ja volim.
Silno.
Veselim se što ćeš upoznati ovaj divni svijet.
Toliko je toga pred tobom, srce.
Skupi pregršt uspomena.
Uz lijepe uspomene živiš vječno.
Baš kao ja.
BAKA
Ne zaboravi se blesirati i nemoj sve preozbiljno shvaćati.
Važno je dobro se nasmijati.
Djed će ti pokazati kako se to radi.
Molim te, reci mami da mi nedostaje
i da se silno ponosim njome.
I, molim te, nikad joj nemoj prestati govoriti
da je voliš.
To će joj srce ispuniti radošću.
Imala sam divan život.
Samim time što sam bila dio ove obitelji.
Moje najveće postignuće
i moja najveća pustolovina.
Podignite čaše.
Za June.
- Za baku. - Za mamu.
- June. - Za mamu.
- Sretan Božić, tata.
Volim te.
Živjeli, dušo.
Ako me ikad zatrebaš, još sam tu.
Samo lutam svojim starim sjećanjima,
skačem iz jednog u drugo.
Benji, pada snijeg!
Zauvijek ću biti ovdje, anđele moj,
srcem i dušom.
Dok se jednoga dana ne sretnemo.
Volim te.
Sve vas volim.
Zbogom.
June.
Prijevod titlova: Bernarda Komar