Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Og på denne kalde og frosne morgenen
har vi alle en offisiell nedtelling med 16 handledager igjen til jul.
Har du vært slem eller snill?
Her er en av mine favoritter for å få oss i stemning.
Mamma?
Pappa?
Kjelen!
Pappa!
Mamma!
Mamma? Faen. Mamma?
Mamma? Faen.
Pappa? Pappa!
Pappa!
Hallo? Mamma?
Ambulanse, takk.
- Hvor skal jeg? - Vet ikke. Her borte, vel?
Jeg kjører mot enveiskjøringen.
- Du kjører... - Jeg parkerer.
Det går bra, mamma. Vi har tingene dine og veska di.
HOVEDINNGANG SYKEHUS
Vent, hvor er brillene mine?
Du må låne hvis du ikke tok dem med. Jeg kjøpte nye.
- Mamma! - Ikke skyld på meg.
- Det gjorde du ikke! - Jo, det gjorde jeg.
- De lå på bordet. - Så du ikke det, Ella?
- Hold kjeft! - Ella, bare hjelp broren din.
- Hei, Suze. Beklager. - Min kone er sliten.
Og hun skal føde.
- Har du rom? - For Guds skyld, Alfie.
- Ja. - Det er...
"God dag. Min kone skal føde."
...få ut julebonusene innen fredag, er det flott.
Ikke: "Kona mi er sliten og skal føde. Har du rom?"
Det er jo samme greia!
- Du sa det samme to ganger! - Det gjorde jeg ikke.
Bare få det til denne gangen.
..."alle på Healthful Harvest." Noe sånt.
Jeg må faktisk dra.
- Ella, han vil ikke bli en flause. - Jo!
Alfie, du gjør det strålende, vennen. Strålende.
- Går det ikke bra, Ben? - Jo.
Jeg ser ikke stykket ditt.
- Ikke vær slem. - Noen respekterer meg.
- Deilig brød. - Nøklene...
- Takk, mamma. - Hei, Syd.
- Hva synes du om øredobbene mine? - Jeg elsker dem.
- Lot du mamma se? - Mamma?
- Hva synes du om øredobbene? - Fine!
Men de passer dårlig til rugby, så ta dem av før gymmen.
- Ok. - Jeg må dra.
Vi ses rundt fem. Ha det!
Jerry? Hvor er yoghurten som sto på listen?
- Jeg tror ikke det var på listen. - Jo. Saueyoghurt.
Hvordan glemmer du alltid én ting? Det plager meg.
Bare kryss dem av underveis. Det gjør du aldri.
Jeg kjøper på hjemvei. Notert bak øret. Geiteyoghurt.
- Sau! - Sau.
- Ha en fin dag, dere. - Ha det, mamma.
- Lykke til på øving. - Ella, jeg trenger manuset.
- Si vær så snill. - Jeg gir ham det.
- Mamma, jeg skulle gi ham det! - Og bagen.
- Ikke glem pianotimen min. - Jeg har ikke glemt det, vennen.
- Du glemte det sist! - Jeg husker det.
- Det var flaut! Du glemte det. - Ok. Ha det!
Ok, ha det.
Mamma, ferdig!
Mamma! Tibalt bæsjer med døren åpen igjen.
- Er du helt ferdig? - Ja.
- Lyver du for meg? - Nei.
- Hei, Con. - Jules.
- Litt tidlig for deg. Alt i orden? - Ja, hør her.
- Du må komme til sykehuset. - Vent.
- Hun skal opereres nå. - Hva?
- Hallo? - Å, hei.
Beklager, hvem er... Som...
- Det er Syd. - Å ja.
- Hallo, onkel Connor. - Hei, Syd.
Jeg må snakke med Mol. Altså moren din.
Mamma! Onkel Connor sier han må snakke med deg.
Vær så god.
- Hei. Vær rask. Jeg er opptatt. - Ja, Mol, hør her...
Mamma hadde en greie. Hun er tilbake på sykehuset, og...
Kan du bare komme?
Ja. Ja!
Og mens du går gjennom fødselskanalen, og frigjør energien i livmoren
mot varmen og solens herlige stråler,
la solen tilkalle deg og rense deg.
Om jeg bare kunne reist rundt, Con.
Om ikke for den jækla foten min, og at jeg fikk alle dere ungene, og...
Jeg ville vært mer bereist enn... Hva heter han nå?
Søt liten, gråhåret fyr.
Du vet, Planet Organic-fyren.
- David Attenborough? - Ja.
Jeg ville vært som ham.
Ikke at det ikke var verdt å få barn.
Så klart det var.
Jeg ville bare gjerne ha...
Men det er greit.
Ja.
Du kan reise for meg, Con.
Det kan jeg vel, pappa. Men...
Det er bare litt stressende.
Bali ser fint ut, ikke sant, Con? Du burde dra til Bali. Se på det.
Sist jeg dro på en ordentlig ferie var rundt
fem år siden.
Italia, Tobias' bryllup. Jeg mener,
jeg og mamma dro til Tyskland for å møte spesialisten Julia ordnet.
- Men det teller vel ikke? - Ikke si det, Con.
Selvsagt teller det. Du ga meg den fine koften.
Og alt det nydelige kjøttet dere tok med tilbake.
- Kjøtt? Hvilket kjøtt? - Vel... Noe jævla glockenspiel-greier.
Det heter Knochenschinken.
Og hva pokker er en kofte?
Ikke vær sånn, Con.
Du vet, koften min, min...
Kofte, du...
Så synd. Jeg trodde du likte koften min.
Slutt å si kofte.
- Koften min. Med tre ting til penner. - Gud.
- Pappa. - En liten vanntett greie.
- Jeg trenger bare... - Bare en jævla kofte.
- Pappa! - Kofte!
- Hei. - Hei, unger.
Nei, det er bare meg og Benji i bilen nå.
Jeg ankommer sykehuset nå. Mamma er innlagt igjen.
Bare fiks yoghurten. Din eneste jobb.
- Det var saueyoghurt? - Nei, hundeyoghurt, Jerry! Faen heller!
Ja, det er sau.
- Jeg antar Molly kommer. - Sannsynligvis.
- Herregud. Må jeg fly tilbake? - Nei, det går bra.
Du har jobb. Det går bra. Jeg takler det. Det går bra.
- Jerry? - Yoghurt.
Jeg vil bare ha en kreftfri mor og litt saueyoghurt.
Du sliter meg helt ut.
Jeg kan skaffe noen After Eights?
- Hvorfor så mange spørsmål? Dra nå. - Ok. Elsker deg.
Greit. Kom igjen, Tibby!
Ok, elskling.
Sånn ja. Unna vei.
Takk for hjelpen, vennen. Sånn ja.
Ok, la oss besøke mommo. Kom igjen.
Molly, hei.
La oss bare gå videre.
Kom igjen.
Mamma sint.
Nei, vennen. Mamma er ikke sint.
Hvordan går det?
Se! Jeg har noe helt spesielt å vise deg.
- Sånn ja. - En ferdighet til senere i livet.
- Hei. - Hei.
- Går det bra? - Ja.
Hvordan går det? Hva skjedde?
De sa de må tømme luftveiene.
Hun blir operert nå.
De oppdaterer oss når de har noe.
- Jeg orker ikke. - To timer siden.
Stakkars mamma.
Hva sa Helen? Fikk du tak i henne?
Nei, jeg prøvde.
- Gjorde du? - Nei, Con. Jeg ringte ikke Helen.
- Ringte du Helen? - Du ringte meg.
Ja, jeg vet, men tenkte at en av dere ville ringe henne.
Hvorfor skulle vi gjøre det?
For dere er søstre.
- Fritt for å ikke ringe henne. - Det er helt greit.
Jeg ringer. Jeg later som du nettopp har ringt meg.
Ja, fælt, ikke sant?
- Liker du det ikke? Prøv det, da. - Ok.
- Jeg får ikke spise chips. - Ikke?
Jeg trodde telefonen var av. Sorry.
Entschuldigung, bitte.
Hold hjertechakraene åpne.
Sånn ja. Nydelig. Jeg elsker det.
Se, en sjelden samtale fra min travle lillesøster.
- Hei. - Jeg underviser i holistisk danseterapi.
Jeg kan ikke snakke, men hvordan går det?
- Helen? Hør på meg. - Julia...
- Hør her. - Dette kurset er utrolig for sorg.
Det er en mann som mistet kona si
fordi hun skled på en IKEA-katalog og falt ned trappa.
Hvor tragisk er ikke det?
Hun var naken.
Helen, hør her, stopp. Bare hør.
Mamma er på sykehuset igjen.
- Hva? - Ok? Connor ringte nettopp.
- Herregud. - Hun fikk ikke puste.
De prøver å finne ut hva som har skjedd. Jeg drar dit nå.
- Jeg er på vei... - Herregud.
- Akkurat nå. - Ok.
- Ok? - Herregud. Pust.
Hun er på Princess Mary, men du burde komme hvis du kan.
Jeg kommer rett dit. Jeg tar et fly i dag,
og jeg tar med litt dufter og salvie for å rense mammas rom,
og krystaller for healing,
og tar med appelsinjuice til henne fordi...
Flott. Det elsker hun. Ta med appelsinjuice.
Ok, flott. La meg vite når du kommer. Tekst meg.
- Jeg kan ikke tro det. - Må gå.
Ha det.
Faen ta.
Å nei.
Hei, Suze, det er meg igjen.
Noe har skjedd med mamma. Jeg kommer ikke i dag.
Å, ja, Bettina, fantastisch. Det er utrolig.
Til middag ville Alfie ha pizza. Ingen TV.
Og... Faen, når er Alfies julestykke?
Minn meg på det. Legg inn i felleskalenderen. Ha det.
Vil du ha sandwichen din? Ja?
Ja takk.
- Vil du ha lunsj, vennen? - Ja.
- Ja hva? - Ja takk.
Takk, mamma.
Vær så god, min nydelige gutt.
Jeg har en ekstra hvis du er sulten.
Vi vil vel ikke ha det, Tibby? Nei.
Det er vel ikke økologisk?
Vil du ta din deilige sandwich og gå og leke?
Der borte?
Ben?
Vil du gå og leke?
Snu deg rundt her.
Sånn ja.
Å, ja.
Vi har samme genser.
Min mommo lagde min.
Hva heter du?
Vær så god, vennen.
Flink gutt.
Kan jeg få en bit?
Bit.
Ikke si det til mamma.
Mr. Cheshire?
- Her. - Ja.
Ja, her.
Hei. June er ferdig operert.
- Har hun det bra? - Ja, hun hviler.
Hun ville vite om det fortsatt snødde ute.
Så hvis dere går gjennom de dørene, andre til venstre,
så venter dr. Khal og dr. Titford på dere.
- Ja. - Ok.
Vil dere to gutter bli med og se kjælefisken min?
- Og spise julesjokolade? - Ja takk.
- Vil du ha sjokolade? - Bare én.
Vi kommer og henter deg til tredje etasje om litt.
- Ok, takk. - Takk.
Kom igjen, da.
- Hvor fikk du den fra? - Der borte.
- Stjal du den? - Nei.
Jeg fant den. Finneren er vinneren.
- Er du seks år gammel? - Hva?
- Det er et sykehus. - Dette er helse og sikkerhet her!
- Faen. - Det er et sykehus.
- Se på fisken. Den har... - Den er her borte.
- ...store øyne. - Den store.
Vi diskuterte deres mors tilfelle i vårt tverrfaglige møte i morges,
og vi må informere dere om at Junes kreft har spredt seg raskt.
Dr. Khal kan fortelle om denne dagens inngrep,
men dessverre var ikke siste runde cellegift så effektiv som vi håpet.
Resultatene fra CT-skanningen viser at kreften nå har spredt seg
til magen og bekkenet.
Jeg beklager å måtte si det.
Simon.
Å, ja. Jeg er Simon Khal.
- Takk for at dere kom hit. - "Simon Cowell"?
Vi klarte å fjerne væsken fra lungene hennes.
Det var derfor hun slet med å puste.
Men størrelsen på massen i magen hennes har økt betydelig,
og nå blokkerer den tarmene,
og vi tror ikke at en operasjon er i hennes beste interesse.
Hun er skjør, og selv om hun får stomipose,
overlever hun neppe operasjonen,
og mer cellegift ville blitt for mye for henne.
Jeg beklager å måtte si at, etter vår mening,
er det ingen behandling vi kan tilby June.
Siden hun ikke kan bruke tarmen lenger, vil vi holde henne komfortabel
og gi henne den beste støtten vi kan.
Det har gått nesten tre år nå, ikke sant?
Hun har kjempet hardt.
Jeg vet at det Simon sier, er mye å fordøye,
men rent praktisk vil vi beholde June her en natt eller to,
til lungene hennes ser bra ut,
noe som ikke bare vil gi vår June mer komfort, men mye mindre angst.
Det ville gitt meg mindre angst, David, hvis du slutter å klikke den jævla pennen.
Beklager.
Hun er ikke deres June. Hun er vår June.
- Hun er vår June. - Sorry.
Så, bare så jeg kan forstå,
snakker vi om en nedtelling nå?
Hva er det du sier? Faen.
Vi liker virkelig ikke å gi et estimat.
Men det er det vi trenger. Snakker vi om måneder?
For hvis moren vår skal dø,
vil jeg vite hvor lenge hun har å leve.
La oss være optimistiske
og håpe hun klarer seg frem til jul.
- Selv om det er usannsynlig, gitt at... - Det er to uker til.
Dr. Titford, hvis du klikker den jævla pennen en gang til,
skal jeg bokstavelig talt slå kuken av deg.
- Jeg beklager så mye. - Ok?
- Ro ned. Rolig, Mol. - Gammel vane.
Vær så snill, bare... La oss ta noen øyeblikk.
Trenger bare et øyeblikk.
- Klart. - Det er mye å fordøye.
Kan dere gi oss et øyeblikk?
- Klart vi kan. - Absolutt. Vi går ut.
Hvis dere behøver noe, så er vi rett utenfor.
Ja, takk, doktor.
Takk, doktor.
- Heter du virkelig Simon Cowell? - Det er et ja fra meg.
Pappa, ikke takk dr. Drittford som om du vant i lotto.
Han er en jævla tosk.
- Hva? - Han er en tosk! En jævla tosk!
- Demp deg. - Hvorfor? Jeg driter i om han hører meg.
Mamma tryglet om den siste cellegiften. Hun skulle ikke fått den.
Nå kan hun ikke få en livreddende operasjon.
Senk stemmen, er du snill.
Du kan ikke sende henne på en fin ferie, Julia.
Det er jo ingenting å betale for nå.
Det er faktisk litt urettferdig, fordi
jeg har vært veldig støttende,
Molly, og jeg har vært veldig snill
og veldig rolig.
- Det der er litt mye. - Ikke begynn igjen, dere to.
- Dere kjefter i ett sett på hverandre. - Ok, stopp.
- Ja, det er latterlig, Molly. - Ja!
- Slutt å være aggressiv. - Slutt.
Og det er ikke rett tid å begynne å klandre folk for ting.
Visste at dette ville skje.
Jeg visste det. Drit og dra.
- Det visste du ikke... - Stopp! Kutt ut!
Kutt ut! Stopp!
Jeg skal gå og se til vår døende mor,
hvis noen vil bli med. Dere må ordne opp i ting.
- Connor. Con. - Jeg følger med.
- Forstått? - Hold kjeft!
- Hold kjeft, pappa. - Dere to.
Vel, jeg kan ikke...
Tredje etasje. Dørene åpnes.
Ja.
Skal vi besøke mommo, skatt?
- Mommo. - Mommo. Ja.
Så dette er Junes rom.
Hun er veldig sliten etter operasjonen og fortsatt litt døsig.
Hun vil nok ikke huske alt dere sier, så det er best å holde ting enkelt.
Det er en knapp ved sengen, og jeg er like ved om det er noe.
Greit. Takk.
Takk, kompis. Takk.
Greit.
June?
Junie?
- Går det bra? - Å, Bernard.
Jeg prøver å få Bake Off, og de sa jeg måtte bruke denne knappen,
og da jeg trykket, gikk alt i svart.
Jeg skal se hva jeg kan gjøre. Kan ikke love noe.
Takk, Bernie.
- Hei, mamma. - Hei.
Hei, mamma.
Julia, du skulle ikke ha kommet.
- Du har jobb. - Selvsagt kommer jeg.
Vi kommer jo for å besøke mommo.
Vær forsiktig, halsen min gjør vondt.
- I hele dette området. - Greit.
Vi er forsiktige, ikke sant? Ja.
Se på dere i deres fine matchende gensere.
- Er dere ikke søte? - Hei, mamma.
Begge mine nydelige døtre.
- Hvordan føler du deg, mamma? - Vel, du vet.
Jeg er litt øm, men det går bra.
Føler jeg har vært innesperret i dette rommet i dagevis.
Litt snacks.
Vet dere, de mannlige sykepleierne her er så snille,
men kvinnene er veldig gretne.
Alle våkner på ulike måter.
Hun blir bra snart. Jeg er Nancy, forresten.
Jeg hørte det.
Gud, kjære, vet du, denne morgenen var skremmende.
Jeg våknet og følte at jeg pustet gjennom dette tynne sugerøret,
og så jeg gikk ned, og jeg... Hva gjorde jeg?
Jeg lagde en kopp te på kjøkkenet.
Og så følte jeg at jeg druknet.
Det var grusomt, og alt ble svart.
Så skremmende.
Ikke særlig hyggelig, nei.
- Kan jeg få kose med babyen? - Ja.
Så klart du kan.
Forsiktig, mamma.
Det er mommo!
Baby June.
Du er nydelig.
Hun ligner mer på meg hver dag.
Flaks at hun ikke har haken din. Sant, Molly?
Hvor er Con?
- Her, mamma. - Vennen.
Du ba dem sikkert om å komme, ikke sant?
Klart jeg gjorde.
- Det minner meg på. - Hva da, mamma?
Da jeg våknet i morges, så jeg fuglene utenfor vinduet,
og jeg tenkte: Kan vi ikke ha gås til jul?
Hva synes du, Con? Skal vi?
Ja. Ja, la oss ha gås.
Det er en genial plan.
Kalkun er veldig kjedelig.
- Den er alltid tørr. - Ja.
- Gås er en god idé. - Vi har spist kalkun...
Vi bestiller fra Butler's. De gir deg rabatt hvis du smiler.
Jeg liker billige ryper best.
Pappa!
- Rolig. - Rolig, mamma.
- Ikke få meg til å le, Bern. - Ikke le for mye.
Faen. Skitt.
Prøv å se på familien din, ikke som sinne eller en forstyrrelse av energien din,
men som en helt separat energi.
Hold deg nøytral.
Pust inn i hjerterommet ditt.
Hei, jeg er Jenny.
- Hyggelig. - Jeg er Patrick.
- Connor. - Jenny.
- Hyggelig. - Hallo.
- Hei. - Patrick.
- Connor. - Hyggelig.
- Hyggelig å møte deg. Hei. - Hyggelig.
- Vi er det palliative teamet. - Ja, det står på dingstene deres.
- Ja, det gjør det. - Dumme meg.
Det vi vil snakke om...
Faktisk, kan dere bare slutte å snakke et øyeblikk?
Jeg vil bare finne ut hva jeg trenger å si her.
Jeg vet at jobben deres er å hjelpe folk å dø. Ingen sier det.
Det står ikke i brosjyrene, men det er jo jobben deres?
Dette kommer til å skje.
Vi skal ta moren min hjem så snart som mulig.
Dere får ikke stryke hånden hennes mens hun drepes sakte med opiater
eller veilede oss gjennom vårt livs tøffeste dager.
Vårt liv? Hennes liv, så klart.
- Det dere kan gjøre... - Kan jeg få si...
Nei, det kan du ikke, Patrick.
Det dere kan gjøre, er å sørge for at alt er på plass
så vi kan ta henne hjem i morgen.
- Mols, bare... - Ja?
Jeg synes...
Moren vår er en veldig smart kvinne.
Og hun kjenner sitt eget sinn.
Det gjør hun. Hun vet hva hun vil og ikke vil.
Hun er en smart kvinne, hun kjenner seg selv,
hun vet hva hun vil og ikke vil.
Og selv om hun er klar over situasjonen,
kan hun bevisst ha tatt en avgjørelse om å ignorere det.
Fornektelse.
Kraftig overlevelsesverktøy.
Beklager. Det har vært en tøff dag.
Vi har ikke...
- Én ting til. - Om dere kan tilgi søsteren min...
Moren min vil helt sikkert...
Jeg vet, for jeg, og Connor, tilbringer mest tid med henne.
Moren min vil helt sikkert ikke på hospice.
Så bare glem å nevne hospice.
- Ignorer det. - Ja.
Og det var det hun valgte i sin detaljerte pleieplan.
Og siden det er jul, er hospicene overfylte uansett.
Beklager, vent, hvilken pleieplan?
Vi møtte henne for noen uker siden og diskuterte det.
Vi trodde dere visste det.
- Hva sa du? - Detaljert pleieplan?
- Hvor faen skal hun? - Vent. Én om gangen, dere to. Slutt.
Unnskyld, hva ble diskutert?
- Vår jobb er å finne alternativene. - Det har dere gjort.
Så dere kan dra nå.
Beklager så mye.
Takk!
Yogamatten min. Shit. Vent, jeg glemte matten min!
Stopp! Beklager.
Takk.
Ta litt. Vil du ha litt? Har du lyst på?
Kom igjen. Vær så god. Prøv det, da. Her.
Det går bra.
Tredje etasje.
Firkanter. Disse kalles apper.
- Ja. - Ok?
Hva var alt det hvite som kommer ned utenfor?
Hei. Hei, alle sammen.
- Å, Hels. - Jeg er her.
Hei! Hels Bells!
Du klarte det! Bra jobbet.
Å, mamma.
Å, du puster.
Jøss, du ser fantastisk ut. Huden din er iriserende.
Jeg tok med disse. Er det greit?
- Hvordan kom du deg hit? - Jeg hoppet bare på et fly.
Aldri bruk gult, sa jeg, for det kler deg ikke, vennen.
- Godt å se deg, uansett. - Godt å se deg.
Tenk at jeg er her!
- Gikk flyturen bra? - Så lett, ja. Alt gikk fint.
Du har lagt deg litt ut, Hels Bells. Du begynner å ligne meg!
- Ja. - Herregud.
- Folkens... - Herregud!
Kutt ut.
- Går det bra med deg? - Hva faen? Herregud!
- Gratulerer! - Takk!
- Men i helvete? - Takk.
Herregud! Herregud, mamma!
For en overraskelse.
Jeg ville si det selv til alle i jula, og her er jeg.
Her er vi.
Se, mamma. En fin liten lubben barnebaby til deg.
Termin 1. påskedag. Fint, hva?
- Gi meg en klem. - Jeg ville si det før jul.
Jeg kan ikke tro dette. Jeg kan virkelig ikke tro dette.
- Går det bra? - Hun er gravid.
- Hun er gravid, pappa. Hun venter barn. - Vask ørene.
Se på deg.
Du ser fantastisk ut!
Du er så stor nå.
- Husker du meg? - Nei!
Å nei!
- Tibby. - Det er forferdelig.
- Fritt for å ikke fortelle Helen om mamma. - Det er tante Hels!
Du kjenner meg! Jeg har savnet deg sånn.
En, to, tre, fire, fem... sju.
Åtte barnebarn, June!
Herregud, se hvem det er! Hallo, Ben!
Er Matt glad? Hvor er han? Kommer han?
Ja, han er på et stille retreat nå.
Jeg tror jeg bare skal...
Mamma, jeg skal se om noen kan fikse TV-en, ok?
Faen.
Tredje etasje.
Dørene åpnes.
Dørene lukkes.
Gå sakte. Hold armen min om du vil.
Ok.
Jeg har den.
Sjette etasje.
Dørene åpnes.
- Bern? - Hva?
Er det ikke på tide at alle drar?
Ja, greit.
- Selvsagt, mamma. - God idé.
Kom igjen, vennen. Opp med deg.
Flink gutt. Opp med deg.
- Flink gutt. - Ha det, kjære.
- Pappa. - Ha det.
- Ha det, pappa. Jeg ringer. - Ha det.
Greit. Kom igjen, vennen. La oss dra.
Går det bra, Junie?
Det er en stor familie, June.
Så flott at alle er her for deg.
Det er uvanlig.
Det har ikke skjedd slik på... Jeg husker ikke hvor lenge.
Familier.
Der er han.
- Hvordan går det? - Det går bra.
Og med deg?
Ja.
Vi bør vel vekke pappa.
Pappa?
Pappa!
Kan du dulte borti ham?
Mr. Cheshire?
- Greit, kjære... - Det er på tide å dra hjem nå.
- Utrolig. - Ja.
- Glad i deg, mamma. - Ha det, kjære.
- Glad i deg. - Forsiktig.
Hun sliter deg ut.
- Natta, skatt. - Tuddelu!
Natta. Takk.
Å, du store.
- Vil du snakke om noe, June? - Herregud, nei.
For en lettelse.
Hva het du? Beklager, jeg har glemt det.
Angeli Ikande.
Angeli?
Bestemor hadde en drøm og ble visst fortalt at jeg skulle bli født,
så jeg ble kalt Angel.
- Det er det det betyr. - Engel.
For et vakkert navn.
Takk.
- God natt, June. - God natt.
Bruk knappen om det er noe.
Ikke... Jeg gjør ikke det nå, hvis det er greit.
- Faen. - Hva?
- Døren er fast. - Er den?
- Faen. - Hva er det?
Hva er den lyden? Å faen.
Det kommer vann fra taket, pappa.
- Hva? - Det kommer vann fra taket.
- Vent, jeg setter på lysene. - Nei, ikke rør lysene!
- For helvete? - Ikke bra, vel?
For Guds skyld.
Vil du ha et håndkle eller noe, Con?
- Har den. - Du lot kranen stå på, pappa!
Jeg har aldri...
Jeg har aldri funnet en bedre kulinarisk kombo
enn Guinness og fleskesvor, Con.
- Aldri... - Stille, pappa.
- Jeg hører ikke hva Helen sier. - Hva?
Kom...
- Ok. - Kom igjen, Hels.
Hvis mamma ikke kan dra hjem, må hun bo hos meg.
- Mener du i huset ditt, Molly? - Selvsagt. Hvem ellers?
For å bo hos henne.
- Spør henne. - Ja, bo hos meg.
Og så kan Connor og du og pappa, Helen, bo hos Julia.
Ja, flott, samme det. Ja.
Helt greit. Det er en veldig god idé.
- God plass. Ja. - Ok.
- Det er bra. - Ja.
- Herregud. Hvordan skjedde dette? - Pappa glemte å skru av krana.
Nei, det gjorde jeg ikke.
Helt utrolig.
Det er utrolig. Men Merkur er i retrograd, vet du.
Ok, vi må videre.
- Hva om... - Hva om...
Nei, mamma skal bare komme og bo hos meg.
Nei, hva om...
- Sorry, jeg... - Nei.
Jeg skal bare si dette.
Vi har plassen nede med eget bad og gulvvarme,
så det er veldig varmt,
veldig enkelt.
Plass til deg også, pappa. Det hadde vært bra.
- Det er TV og alt. - Jævla stor TV.
- Det kan være litt mer... - Ja, det kan funke.
Bare si det.
- Hva? - Romslig.
- Det skulle jeg faen ikke si. - Ok.
Kanskje vi har en fin mellomting.
Det er ingen fin mellomting, Helen.
- Jeg tror jeg legger på nå. - Ja.
- Connie, jeg ringer tilbake.
Herregud.
Hva gjør du?
Renser rommet, for ingen av oss har det bra. Alt er litt stressende.
Jeg føler at det er en stor ball av rød energi, og det er ikke bra.
Vi må se for oss å gi ballen en stor klem, og så bare slippe den ut i eteren.
Jeg tror du vil trives hos meg.
Pappa sov godt i natt,
og det er en plan vi alle er fornøyd med, så ikke vær redd.
Det er definitivt frosne rør, Junie.
Jeg tror det er de gamle rørene.
Vet dere, jeg tror jeg bare blir her, hvis det er greit.
Hvis ingen har noe imot det. Jeg føler meg trygg her.
Flott at du føler deg trygg. Det er alt som betyr noe.
Teamet ville nok også si at det er klokt, June.
Ja, greit.
Vennen, du ser utslitt ut.
Du har for mye arbeid.
Du kunne trengt litt brunfarge.
Ja.
Kan du passe på denne for meg, kjære? Den sklir av hele tiden.
Jeg tror fingrene mine har krympet.
Er det noe mer jeg kan gjøre for deg? Noe som kan gjøre deg mer komfortabel?
June, husker du at vi snakket i morges
om den blodfortynnende medisinen?
- Jeg skulle minne deg på det. - Ja, riktig.
Jeg hater den nålen i magen hver dag.
Hva er den godt for?
Vi vil ikke la deg få flere komplikasjoner,
og dyp venetrombose kan være veldig skummelt.
Jeg vil ikke ha de greiene nå.
Skulle ønske jeg kunne gå på do. Jeg kan ikke det.
Jeg kan ta en prat med ham om det.
I så fall må du signere på en prikket linje, er jeg redd.
Jules kan signere for meg, ikke sant?
Ja, selvsagt. Hør her, jeg er glad du vil bli her.
Vet du hva, vi kan ta en liten prat,
og så kan jeg kanskje ta de skjemaene nå?
- Jeg har dem på kontoret. - Ok.
- Tuddelu. Jeg er tilbake i morgen. - Ha det.
- Jeg kommer straks. - Ja.
Doktor Titford...
Kanskje vi kan innrede rommet som om det er hjemme.
Få et juletre og ha på litt pynt og sånt.
- Det hadde vært fint. - Gjerne det.
- For en fin idé. - Bra, Hels.
Hva gjør du?
Jeg fyller bare ut dette skjemaet.
Mamma vil ikke ha blodfortynnende, så jeg må signere dette.
Hvorfor signerer du?
Fordi jeg har fullmakt, Molly, derfor.
Herregud. Hva faen er det på fingeren din?
Mammas ring. Hun ba meg passe på den.
- Det var da snilt av deg. - Hun ba meg passe på den.
Jeg beholder den ikke, hvis det er det du antyder.
- Så hvorfor ga hun deg den? - Jeg vet ikke, for jeg var nærmest.
Hun ville aldri bedt Helen passe på den.
Jeg er her nå, så bare gi den til meg.
Nei.
Spiller ingen rolle hvem som har den. Hun ville bare at noen tok ansvar for den.
Ansvar. Jepp, modenhetens aura. Synd vi ikke alle kan ha den.
Jeg har laget en turnusliste, bare for besøkstiden.
Pappa kan jo komme og gå, men vi andre må følge turnusen.
Hvorfor må det være en turnus?
Kanskje vi bare skal spørre mamma hva hun vil.
Jeg gjør det for mamma, Jules.
Vi to overlapper ikke.
Ikke vær vrang. Jeg prøver bare å gjøre det fint for henne.
Ingenting av dette er viktig.
Dr. Titford sa jeg må signere dette i dag.
Jeg snakket ikke om skjemaene.
12. DESEMBER
Hei, mamma.
- Mommo! - Herregud, se på disse.
- Hva har du der? - Adventskalenderen min.
Har du laget denne?
- Jeg hjalp til. - Gjorde du? Var det en laginnsats?
Én, to, tre...
Lua di har den største dusken jeg har sett!
- Høyere! - Titt tei?
MOLLYS TURNUS JULIA OG MOLLY - FØLG OPPLEGGET UNDER
De små ansiktene! Jeg elsker dem.
Når kommer du hjem?
Jeg kommer, til slutt.
Ok, dere. Skal vi gå og få en kopp kakao?
Ikke lek med den, for det er mommos spesielle greie.
Ja, Ben, varm kakao.
Kan vi få med marshmallow?
- Og pisket krem? - Ja!
13. DESEMBER
Det er en fin morgen, June.
Vil du ha en kopp te?
- Ikke gjør det for flatt. - Nei, skal ikke det.
14. DESEMBER
En flaske vin.
En flaske prosecco.
"Dickens-figur besøkt av spøkelser."
- Fortsette? - Scrooge.
- Ja! Faen, du så på disse! - Nei, jeg lover.
- Jo, du så. - Nei.
Jeg skal løse dette.
- Går det bra, June? - Ok, 11 loddrett.
Ingenting.
16. DESEMBER
Benji ville likt det.
17. DESEMBER
Lur den. Prøv å lure den.
Ikke mas, kjære.
Kake. Jeg elsker kake.
Ja!
- Jeg elsker kake. - Nam.
- Trompeten! - Trompeten!
Jøss.
18. DESEMBER
- Og det fører deg fremover. - Ja.
Samme igjen på høyre hånd.
Ok.
Ok, nyt eventyret.
- Takk. - Hei.
Hva foregår der inne?
Han er for syk til å oppfylle drømmen sin, så vi hadde en innsamling
og skaffet ham en sånn.
Han bestiger Everest i dag.
- Ja. - Ja.
Fantastisk.
Betlehem?
Må vi reise helt til Betlehem?
Det er så langt!
Og Maria er, vel...
Vel, hun venter barn!
Connor.
Hun er veldig glad i deg.
Jeg vil ikke at hun skal dø.
Moren min døde på sykehuset.
Da jeg var åtte.
Jeg var ikke der. Jeg var på skolen da hun døde.
Alle de voksne rundt meg sa: "Hun hadde ikke vondt", og
jeg vil alltid ha en mor i hjertet mitt.
Og hun er i hjertet mitt, men
alt annet de sa var sludder.
Alle sa at hun var klar.
Men det får jeg aldri vite.
Det hadde vært lettere om jeg hadde visst når hun skulle dø.
Det er derfor jeg
gjør det til min plikt
å sørge for at folk får gode avskjeder.
Det er alt som betyr noe.
June, vær så god.
Takk.
Å, ekkelt.
Jeg føler meg så uverdig.
Alt er slik en anstrengelse.
June, du gjør det faktisk strålende.
Vi har alle sagt hvor tøff du er.
Har dere?
Så hyggelig.
Takk, vennen min.
Hva er det? Er det Ray Charles?
Vet du, jeg vet faktisk ikke.
Kanskje det er Sinatra?
Sånn ja.
Nei, det høres ut som Ray Charles.
Ok, bli stående for meg, June.
Sånn ja.
Går det greit?
Ok.
Veldig bra.
Jeg liker egentlig ikke Sinatra.
- Klar? - Eller Bob Dylan, faktisk.
Eller Picasso.
Jeg har aldri innrømmet det.
For du kan egentlig ikke si hva du mener, kan du vel?
Ja. Klar?
Vet du, Bernie pleide å synge Ray Charles for meg.
Han gjør ikke det lenger.
Klar?
Kom igjen.
Tre, to, én.
Hvordan er smertene? Vil du ha litt mer morfin?
Vet du, det tror jeg at jeg vil.
Eller bør jeg vente til senere?
Jeg synes du er veldig flink til å være modig, June.
Men i dag trenger ikke være dagen for det.
Så jeg henter en kopp te til deg og litt medisin,
og vi kan se på Bake Off?
- Hvordan høres det ut? - Høres herlig ut.
- Morn, Nadiya. - Morn.
- Nadiya... - Å, jeg elsker henne.
Jeg lager en sjokoladeterte med sjokoladebunn,
og så får den et lag salt karamell og peanøtter,
og så et lag med sjokolademousse, og...
Hvordan tror du de klarer seg?
Dine folk?
Ikke så ille.
Connor er da en god sjel?
Ja, han er fantastisk.
Måten han passer på meg på er fantastisk.
Jeg vet ikke helt hvordan jentene har det.
Ikke godt å si.
Sikker på at du klarer deg?
Selvsagt klarer jeg meg, kjære. Beklager. Jeg er bare trøtt.
Beklager, hørte deg ikke.
Det er dårlig dekning på kjøkkenet, og du forsvant. Hva sa du?
Spiller ingen rolle.
Spiller egentlig ingen rolle.
Faen! Jævla greie.
Dørene åpnes.
Dørene lukkes.
Og det er en stor sjanse. Acapulco...
Å, fa... Å, se!
Se på Acapulco! Sentre, din tulling!
Hva faen var det der?
Du er dum, kompis! Du er dum! Du er en jævla fake, kompis!
- Hei. - Hei, du.
Hvordan har dere det?
- Hva pokker er det? Et kjøleskap? - Ja, det er det.
Skulle sagt det. Jeg har drukket varme i hele dag.
Jeg tenkte det ville være nyttig å ha ting i når du har besøk, mamma.
Du vet, vin og snacks og ting.
Ost og kjeks.
Heineken.
Hva? Hva var det?
Jeg kunne ha scoret derfra! Tåa kunne ha scoret derfra!
- Hold kjeft, pappa. - Er det nødvendig?
Ingen vil komme for å besøke meg,
fordi de vil være opptatt med julen, så...
- Mamma. - Du vet.
Så mange er glade i deg. Selvsagt vil de komme.
Heather og Derek fra nummer 58 vil komme.
Nei, si de ikke trenger.
Jeg treffer dem på 2. juledag for drinker uansett.
Ok.
Jeg kan ikke bli. Kommer tilbake når jeg har hentet raviolien på Franco's.
- Ta det av meg, kjære. Det er tungt. - Ja, forferdelig ting. Sånn.
Sentre, din tulling!
- Hils Franco fra meg. - Ja.
- Jeg har alltid syntes han var kjekk. - Klart jeg skal.
- Vi ses senere. - Vent på meg.
Du kan skysse meg til sjappa nå som vi har kjøler.
Kan gjøre noe nyttig.
Ta rullestolen min, gidder du, Jules?
Du er utrolig. Nei, du kan gå til bilen, tjukken. Kom.
Greit. Håper du har parkert i nærheten. Vi kan kjøpe fish and chips på returen.
- Faen og. Kom så, si ha det til mamma. - Greit.
- Ha det, kjære. Vi ses om litt. - Kom igjen.
Greit. Jeg er litt stiv etter å ha sittet.
- Du glemte frakken, pappa. - Har vært der lenge.
Les for meg, Con.
Jeg er ikke så flink til å lese for folk, mamma.
Da føles det som om jeg skal bli syk.
Dette er et godt tidspunkt for å prøve.
"Hvis det finnes noen himler
vil moren min
få en helt for seg selv.
Det blir ikke en fiolhimmel,
ei heller en skjør himmel av liljekonvaller.
Men det vil bli en himmel
av svart-røde roser.
Min far vil være dyp som en rose,
høy som en rose..."
Hvordan har vi det?
Jo.
Hva betyr det?
Går det bra?
Hvor er mamma? På do?
Faen, hun har vært der inne for lenge. Vi bør se til henne. Hun kan være død.
Hun er jo veldig svak, vet du.
Du vet vel det?
Hun er ikke frisk.
Jeg orker ikke. Jeg skal bare se til henne.
Jeg bare gjør det.
Mamma?
Trenger du noe hjelp?
Herregud, jeg går bare inn.
Går det bra, mamma?
Kjære, hvorfor går du i gult? Jeg sa jo at du ikke kler det.
Nei, ikke hold meg i hånden, kjære. Hendene dine er så svette.
Beklager.
Matt kommer vel ikke til jul?
Nei.
Han kan ikke. Han kan ikke komme.
- Magen min. - Herregud.
- Magen verker. - Mamma.
- Kan jeg få... - En pleier?
- Nei. Kan jeg få... - En klem?
Nei. Klapp igjen, Helen.
- Jeg vil bare ha et glass vann. - Ja.
Munnen min er så tørr, og tungen smaker grusomt.
Vær så god. Her.
Er det nok?
Jeg er så glad i deg, skatt.
Glad i deg også, mamma.
Jeg er glad i denne også.
Gleder meg til å kose med den, se det lille ansiktet.
Jeg elsker duften av nyfødt baby.
Herregud, det er iskaldt.
Pappa har dratt på puben. Her er nøkkelen til sidedøren.
Hvordan har hun det?
Hun er ganske varm, så jeg har sprayet henne med Evian-spray.
Ok.
- Å nei, Hels. - Jeg bare...
- Beklager. Jeg... - Herregud.
Jeg vet dette er egoistisk, men...
Dine og Mollys barn, de har en mommo.
Og jeg vet ikke, jeg har alltid tenkt at hvis jeg fikk barn,
ville det få verdens beste mommo,
og jeg ville ha mamma til å hjelpe meg med alt,
og, du vet, kanskje min egen familie.
Gud. Herregud.
Jeg er en geriatrisk gravid peppermø som putter krystaller i BH-en,
og jeg vet ikke hvorfor jeg brukte så lang tid på å få barn.
Jeg var opptatt med andre ting,
og nå er jeg bare veldig redd, Jules, for jeg vil bli en elendig mamma.
Nei, stopp. Kom igjen.
- Jo, det er jeg. - Nei, kutt ut. Stopp.
Se på meg. Se her.
Ok, først og fremst,
du blir en flott mor, og Matt blir en fantastisk far.
- Nei, det blir han ikke. - Selvsagt blir han det.
- Nei, det... - Klart han blir.
Han blir ikke en flott far, for han er ikke faren.
Vi slo opp for lenge siden.
- Hva? - Jeg trodde vi hadde et åpent forhold.
Men det var visst bare jeg som lå med andre folk.
Ok. Faen.
- Ja. - Ok.
Så hvem er faren da?
Gustav.
- Gustav? - Ja.
Det er dette han gjør. Han...
Av ren godhet har han sex med folk for å hjelpe dem å få barn.
Helt gratis.
Min venn Genevieve gjorde det. Funka første gang.
Jeg lover, det er helt lovlig.
Jeg måtte skrive under på at han ikke har noe ansvar.
Ok.
Men han var veldig hyggelig om alt sammen.
- Ok. - Seriøst.
Bra. Det er bra.
Jeg bare ventet for lenge.
Det var eneste mulighet.
Du skulle sagt noe før, fjolla.
Jeg vet. Ikke si det til noen.
- Ok. - Vent, kan du?
- Kan du si det for meg? Jeg orker ikke. - Greit.
- Ja, greit. - Takk.
Det ordner seg.
Herregud.
Takk og lov for at du er her.
Helen drev meg til vanvidd.
Herregud, mamma.
- Kan du få løftet meg opp, kjære? - Ja.
Denne, så denne. Sånn ja.
Hvordan føler du deg?
Sånn. Ok?
Jeg får aldri se den babyen. Får jeg vel?
Jeg tror kanskje ikke det, mamma.
Men de vil klare seg fint.
- Helen klarer seg fint. - Herregud.
- Ikke prat om det. Du får meg til å gråte. - Nei, ok. La oss... Her.
Stopp. Sånn. Kom igjen.
- Her. - Takk.
- Uansett, hva har vi i kveld? - Vi har ravioli med smør og salvie.
Det høres deilig ut.
- Jeg vet. - Kan jeg få lukte litt?
Sånn ja. Herregud.
Å ja, her.
Det er fantastisk.
Kanskje jeg tar litt senere.
Mamma.
Jeg har noe å vise deg.
Det snør!
Jeg elsker å se snøen falle.
Er jeg heldig, kommer jeg tilbake som snø.
Så får jeg se dere alle i jula.
Ja.
Hvor er pappa?
Han er bare hjemme i huset. Han kommer nok innom senere.
Du passer vel på ham, når jeg er borte?
- Klart. - Lover du?
- Så klart. - Ja, for du er den sterke.
Mamma, hør her. Ikke vær urolig, ok?
For noe av dette. Ikke vær redd for dem. Alle vil klare seg.
Det skal jeg sørge for at de gjør.
Ja, men ikke på den nedlatende måten
som du gjør av og til.
Ok.
Du har vel ikke noe imot at jeg dør?
Mamma.
Nei, mamma.
- Mamma, klart jeg ikke har noe imot det. - Bra.
Bra. Det får meg til å føle meg bedre.
Har du maskara?
Ja, det tror jeg.
Kom igjen, da. Gjør meg presentabel.
Jeg har aldri dødd før. Jeg vil se bra ut når det skjer.
Ok.
- Litt leppestift også, kanskje. - Greit.
God morgen, June.
Hvordan har du det i dag?
Har du sett dette?
En turnus.
- Hjelpsom? - Ta en grundig titt på den.
Jeg skjønner. Det er ingen overlapp på Julia og Molly.
- Er det det du mener? - Hun har gjort det bevisst.
Det har vært sånn i årevis.
Skulle virkelig ønske at de fikk ordnet opp i det.
Familie er vanskelig.
Jenter er vanskeligere enn gutter.
Og jeg har tre av dem.
Jeg tror jeg sier feil ting.
La oss bare si det som det er.
Det virker som en av dine store styrker, June,
så hvorfor ikke gjøre det nå?
Jeg må få dem inn hit sammen.
Sikker på at de kommer?
Det ville de om de trodde jeg skulle dø.
- Hallo? - Hallo. Er dette Julia?
- Ja, det er meg. - Dette er Angel fra Princess Mary.
Herregud, er alt i orden?
Hun spør etter deg. Jeg synes du bør komme.
- "Dave fortsatte å våkne." - Jerry, ta babyen.
Jeg må på sykehuset. Vi ses snart, kjære.
- Ha det. - Går det bra med mamma?
Ja, hun har det bra.
Kommer hun tilbake til frokost?
Ja, hun er snart tilbake, vil jeg tro.
Junie, du har kommet inn halvveis i historien.
Du vet ikke hva som skjer. Skal vi begynne fra start?
Tib, hva synes du?
Ja. Ok, pappa.
Bernie?
Det er tid for Junes sengevask.
Du må gjerne bli,
eller så er det tilbud på baconsmørbrød i kantina.
Det er opp til deg.
Kan du hente min... Ja.
Greit, kjære. Blir ikke borte lenge.
Brødet er litt...
Jeg vil ikke ha det.
Jævla nitriste steder, ikke sant?
Nitrist. For jævlig nitrist. Ja.
Ja.
Ok, her kommer de.
Hei.
Mamma.
Vet du, jeg føler meg bra nå.
Det var falsk alarm, tror jeg. Dumme meg.
Kanskje jeg skal la dere være alene.
Jeg vil skrive et brev.
Til babyen. Til Helen.
Til begge. Jeg tenkte kanskje dere kunne hjelpe meg.
Har du noe papir?
Du trengte ikke å skremme oss. Faen da, mamma.
Jo, det måtte jeg.
Dere små drittunger.
Sitt ned nå.
Jeg mistet foten, vet du.
Ja.
Jeg må ha vært på din alder.
Ja, ungen min, han var bare to år, min yngste.
På lekteren.
En stor, havgående en, ja.
Vi fortøyde, og
tauet satte seg fast,
og båten beveget seg,
og det skviste den,
viklet seg rundt, skviste den
faen meg tvers av!
Ja.
Ja, jeg vet, de sydde den på igjen.
Utrolig, ikke sant? Ja, de...
...satte meg sammen igjen.
Sydde den på igjen, satte meg sammen.
Ja.
Men ikke her oppe.
"Og tantene dine, Mol og Julia, vil være der for deg,
fordi, selv om jeg vet at de har hatt sine uenigheter,
så vet jeg også at de er virkelig glade i hverandre.
Jeg er så veldig glad i dem begge,
men jeg er dobbelt så glad i dem når de er glade i hverandre."
Vil du begynne, eller...
Jeg ville være som deg da jeg var liten. Jeg ville gjort alt du ba meg om.
Jeg ville gå med det du hadde på,
drikke samme brus med to sugerør i.
Samme potetgull, for faen.
Jeg ba til og med om en hamster fordi du hadde en. Jeg hater hamstere.
Jeg var 13 da du flyttet, og jeg hatet deg for at du dro.
Jeg hatet deg for at du dro fordi jeg elsket å ha deg der.
Og så kom du ikke hjem så mye, og jeg følte at jeg aldri så deg.
Jeg tror jeg følte meg litt forlatt.
Så ble du denne store, vellykkede personen,
og jeg lette fortsatt under sofaputene etter vekslepenger.
Ser du ikke hvordan det kunne ha drevet meg til vanvidd?
Og du har alltid hatt så fint hår. Så jævla irriterende.
Jules?
Vil du ha en Snickers?
Ja.
Takk.
Og du har Tom, perfekte Tom.
Jeg ble jo gravid så fort jeg møtte Jerry,
og jeg var i 22. uke, tror jeg, før jeg fant det ut.
Det er utrolig at Syd er frisk, egentlig.
Jeg brukte hele tiden på å
røyke gress og drikke vodka.
Jeg har alltid sjonglert.
Jeg var livredd for at jeg skulle miste et av barna mine
eller glemme noen igjen.
Det gjorde jeg.
Jeg glemte Ella ved bagasjebåndet på Heathrow en gang.
Og Tom, ja...
Ja, Tom er... Han er nydelig.
Men han jobber på den andre siden av verden.
Jeg er alene mesteparten av tiden.
- Du har i det minste Jerry her. - Det hjelper ikke alltid å ha Jerry her.
Poenget er at du har et valg.
Skulle ønske jeg kunne være hjemme med barna.
Det er det eneste jeg ikke kan.
Jeg har så mye ansvar.
Jeg må betale for livet vårt,
mamma og pappas boliglån, og ditt når du ikke kan,
som jeg vet vi ikke skal snakke om.
Helens terapi.
Connors neste krise.
Jeg gjør alt.
Mamma er døende, men det er det meste jeg har vært med barna på årevis.
Og så er det skyldfølelsen.
Alle skolestykkene jeg har gått glipp av, og fotballkampene og...
Du er hun moren som står på sidelinjen og deler ut hjemmelagde granolabarer.
Du er virkelig der for dem.
Du er så heldig.
Husker du de sandalene? De med...
...to blå blomster og en rød blomst over tåa?
Nei.
Joda. Mamma kjøpte dem på Hayling Island-ferien.
Du husker dem.
Jeg var så sjalu at jeg holdt pusten og besvimte.
Pappa var så sint at han kastet oss ut og fikk oss til å gå. Ut av bilen.
Og så ble Connor
så opprørt at han spydde i Helens hår.
Vi måtte dra tilbake og kjøpe meg et par.
Ja.
Ja, jeg husker det.
Og så hadde vi akkurat de samme.
Vi matchet.
Og så etterlot du en av dine, den venstre, på stranden.
Vi dro tilbake, men fant den ikke.
Ja.
Og husker du at jeg mistet min venstre sandal?
Hvorfor snakker vi om dette?
For jeg mistet den ikke.
Jeg gravde den ned.
- Hva? - Jeg gravde den ned i hagen ved nummer 75.
Fordi jeg ville matche.
Hør her.
Jeg vet jeg har hatt lyst til
å omskjære trynet ditt ganske lenge.
Men jeg vet du er en god person.
Jeg er lei for det.
Jeg er også lei for det.
Skal vi lage julemiddagen sammen?
Ja.
Det hadde vært fint.
Sånn.
"Fjåls."
Hva er "fjåls"?
Fjols, kjære.
Vær så god. Ti milliliter morfin.
Det drypper sakte inn i løpet av de neste ti timene.
Det betyr at du får litt søvn i natt. Jeg kommer snart.
Du kan ikke ha fjols med Å. Det er ikke engang et ordentlig ord.
La meg nå få jukse.
Jeg har ikke jukset nok i livet mitt.
Jeg skulle gjerne ha vært mer løsaktig.
Vært litt mer slem pike. Kom igjen.
Legg den nå tilbake.
Ja.
Hvordan har søsteren din det?
Vi skal lage julelunsj sammen.
Mamma.
Hva er klokka?
Hallo, Tornerose.
Pappa, kan du flytte ølene dine?
- Jeg gjorde plass i kjøleskapet. - Vel, ja, greit.
Jeg må tisse.
Skal bli.
Pappa, mens du er der inne,
kan du hente mammas julevase fra den esken, og skylle den godt?
Den er bare støvete.
Ja.
Jeg klippet kristtorn vi kan legge i.
- Pappa! - Hva?
- Stille. - Ja, greit.
Connor, vent.
Connor, vent!
- Greit, Con! - Det var mammas jævla julevase.
- Ja, jeg vet. - Et av mine første minner.
Min mor, din kone, er i ferd med å dø.
- Ja... - Hun kommer til å dø veldig snart.
Du innser det, ikke sant?
For alt jeg har sett deg gjøre, er faen meg å sove
og si elendige vitser og drikke
og gjøre kryssordet
og ikke bry deg om noen.
- Con. - Eller noe, annet enn deg selv.
Har du lagt merke til hvor vi er, pappa?
Du er fullstendig patetisk!
Vær så snill, bare vær der for mamma
og våkn opp, for faen!
Elsker du henne fortsatt?
Jeg går på puben.
Faen.
Tusen takk! Takk.
Takk, alle sammen.
Nestemann opp på scenen er noen dere alle kjenner.
Barry, har faren min vært her?
Et øyeblikk, Con. Jeg kommer straks.
Greit.
...Bernie, og jeg skal synge en sang i kveld
som heter "Georgia".
Den er til kona mi.
Noen av dere kjenner henne kanskje.
Det gjør helt klart jeg.
- Hun heter ikke... - Faen.
...Georgia. Det er June, Junie,
og hun er ikke her i kveld, for hun er...
Vel, hun er på sykehuset.
Og hun kommer ikke til å være blant oss
så veldig mye lenger.
Jeg ville synge denne fordi... så hun vet...
Jeg har vært litt av en drittsekk...
En elendig pappa
for gutten min, og... Men de er fine unger.
Så uansett, jeg...
Denne er til dem alle. Uansett, nå kjører vi.
Georgia
Jeg får ingen fred
Bare en fin gammel sang
Holder Georgia
I mine tanker
Jeg sa, Georgia
Å, Georgia
En sang om deg
Er så fin og klar
Som måneskinn
Gjennom furuene
Andre armer strekker seg mot meg
Andre øyne smiler ømt
Fortsatt i fredfylte drømmer ser jeg
Veien
Som fører tilbake til deg, Junie
Å, June
Å, min Junie
Ingen fred
Jeg finner ingen fred
Bare en fin gammel sang
Holder min Junie
Holder deg i mine tanker
Holder Junie i mine tanker
Greit.
- Lykke til. - Greit.
- Kom igjen. - Der ja, dytt. Sånn ja.
Greit. Klarte det.
Greit.
Faen.
Pappa?
Hva?
Dette var kristtornen som skulle i vasen hennes.
- Du burde gi henne den. Det vil hun like. - Takk, gutten min.
Beklager, elskling.
Junie, å, Junie
Junie
Å, min Junie
Bare en fin gammel sang
Holder Junie
I mine tanker
Jeg sa bare en fin gammel sang
Holder Junie
I mine tanker
Vil du synge for meg når jeg dør, Bernie?
Min Junie.
Kutt ut. Du skal ikke dø.
Jo, det skal jeg.
Å, min elskede jente.
Con.
Første juledag i morgen, Con.
- Tror ikke det. - Det må det være.
Hun vil ikke klare det.
Vi må ha jul i morgen.
Ok.
Ja.
God jul, da, pappa.
- Hva? - Det er over midnatt.
Å ja.
God jul, gutten min.
Hør etter, alle sammen. Hør nå.
I dag er en veldig spesiell dag,
for i dag er det jul.
Nei, bestefar.
Julen er i neste uke.
Unnskyld. Jo, det er det. Det er jul for deres mommo.
Beklager, men er dere glade i mommo?
Ja.
Det var da elendig? Er dere glade i mommo?
Ja!
Sånn, skal vi gjøre dette
til den beste julen verden noen gang har sett?
- Ja! - Ja hva?
- Ja takk! - Utmerket.
Ikke vær redd, Con.
Bare lev livet ditt.
Bare vær akkurat den du er.
Takk for at du er moren min.
- Jeg er tilbake. - Fikk du alt?
Ja.
Hvor er gjessene, Jerry?
- Angående gåsene... - Jerry, hvor er gjessene?
Ikke klikk, men jeg kjøpte noe bedre.
Ok?
Kom igjen, spør.
Hva faen er det?
Det er gåseandling.
Hva?
Det er en benfri kylling stappet inn i en benfri and.
Du tenker: "Er det alt?" Nei.
Alt er stappet inn i en benfri gås.
Og det er visst en ekte greie. Bom. Vær så god.
Og jeg fikk dem til samme pris som to gåser.
Det er seks fugler for prisen av to! Greit? Hvem er kongen av shopping nå?
Jeg elsker deg, din store idiot.
Hvis noen spurte oss hvordan dette føltes,
tror jeg ikke at jeg kunne beskrevet det.
Nei.
Å vente på at noen skal dø.
- Jeg er skrubbsulten. - Ja.
Klokken er ikke elleve engang.
Jeg tør ikke å røre meg, da våkner han.
Vil du ha en sandwich? Jeg kan gå til kantinen.
- Har du penger? - Jeg henter. Jeg har kort.
Ok.
Greit.
Jeg blir bare her.
- Vil du ha drittost eller drittreker? - Begge.
Ok.
Her er klistremerkene.
- Hei. - Går det bra?
- Ja, takk. Skal bare kjøpe en sandwich. - Ok.
Skynd dere!
Har en overraskelse til deg.
- Vi tar deg med til et fint sted. - Ja.
- Er du klar? - Jeg har den.
Kom igjen.
Hvor skal jeg?
Pass hjørnet.
TIL HELEN OG BABYEN HILSEN MOMMO
Hva er først, hyrdene eller kongen?
Jeg tror det er hyrdene først.
Hvor er kronene? Har du en krone?
Ta en liten titt og se om de kommer.
Ta en titt og se. Ben! La oss se.
Kommer mommo? Kan du se henne? Kommer hun?
- Kommer hun? - Ingen mommo.
- Ingen? - Ingen.
Bare en stol.
Denne veien.
Dørene åpnes.
Dørene lukkes.
Her, mommo. Jeg lagde denne til deg. Den er til forestillingen.
SYKEPLEIER ANGELS BILLETT FORESTILLING I DAG, ØVERSTE ETASJE
Er dette kronen din eller denne? Denne er da din?
Tib, vi må finne en løsning. Du må være en sau først,
og så må vi sette på kronen fort. Greit?
- Sau først. - Sau.
- Og så krone. - Så krone.
Tib, slå den av.
God jul, mommo.
Bli. Jeg skal si det til de andre.
Alfie, hvor er eselet?
Skynd dere. Hun er her!
- Hun er her. - Hun kommer.
- Hun er her. - Klar?
Husk, jeg gjorde Piratene fra Penzance som liten,
og regissøren sa: "Timing." Ok? Det handler om timing.
- Fort, Tibalt. - Tib, slå den av.
Hvor er eselet?
- Hvor er skjegget mitt? - Her.
Hvor er skjegget mitt?
- Billy, hvor er... - Ok, fort.
- Klar? - Har du alt?
Synd. Få den inn.
Skynd deg!
Barna har en overraskelse til deg.
- Ella. - Bestefar!
- Tibby. - Hva?
- Ella! Håret mitt! - Vi må gjøre oss klare.
Velkommen til julespillet, mommo.
"I en liten by ved navn Nasaret
bodde det en ung kvinne som het Maria.
En dag kom det en engel ved navn Gabriel og sa at hun skulle få barn.
Folk sa det var et mirakel, en ubesmittet unnfangelse."
Ubesmittet unnfangelse, som denne her. Ikke egentlig. Jeg hadde mer gøy enn det.
- Helen, slutt. - Beklager.
Uansett, "Maria og Josef dro til Betlehem for å føde."
Lille esel, lille esel
På en støvete vei...
Billy, hopp på!
Vi må fortsette videre
Med din dyrebare last
Hvem der?
Hei, min herre.
Kona mi skal ha barn.
Gratulerer.
Har du noe ledig rom?
Det er jul, kompis. Vi er fullbooket.
Men dere kan bruke stallen.
Det er litt trekk, men det burde være ok.
Hvor mye?
Ti gamle penger.
- Jeg betaler senere. - Avtale.
Kom, Maria. Det er godt og varmt der inne. Du kan legge deg nedpå.
Josef, babyen, den kommer.
Fokuser. Du klarer dette.
Kom igjen, Maria. Grav dypt. Kom igjen.
Pust.
Kom igjen. Dytt!
Dytt!
Hva skal vi kalle det?
Hva med Jesus?
Høres bra ut.
Imens fant den himmelske, vakre, engleaktige Gabriel
hyrdene og de vise menn.
- Hyrder? Vismannshatter. - Og førte dem til Jesusbarnet.
De brakte ham gull...
Røkelse...
- ...og myrra! - ...og myrra!
Sånn ja.
Ok, sånn ja. Kom igjen, denne veien.
- Kom igjen. - Se, Jesus!
Vi har gull, røkelse og myrra til deg!
Glade jul, hellige jul
Engler daler ned i skjul
Hit de flyver med paradisgrønt
En krybbe var vuggen
Som ventet ham her
Det lille barn Jesus
Vår Frelser så kjær
Men stjernene lyste
Helt inn der han lå
Det lille barn Jesus
På leiet av strå
Så enkelt og stille
Kom Gud til vår jord
Så høyt er jeg elsket
Av Jesus, min bror
- Pappa. - Tiden er inne.
Det går bra.
Junie.
Junie
Å, Junie
Bare en fin gammel sang
Holder min Junie
I mine tanker
Jeg sa Junie
Å, min Junie
En sang om deg
Den er så fin og klar
Som måneskinn gjennom furuene
ETT ÅR SENERE...
Gåseandling to år på rad.
Nesten en tradisjon nå.
Hallo, du kjære småtass.
Jeg håper at du en dag leser dette brevet og føler at du har møtt meg.
Ingenting kunne gledet meg mer enn å møte deg.
Du er nydelig. Det vet jeg du er.
Tipper du ligner på mammaen din.
Hun er en veldig spesiell person.
Hun har aldri brydd seg om hva andre synes,
og jeg har alltid beundret det ved henne.
Men fortell henne at mommo sa
at hun må virkelig ikke gå med gult. Hun vil høre på deg.
Skulle ønske jeg kunne tatt imot deg,
men du har en flott familie til å ønske deg velkommen.
Tantene dine, Molly og Julia,
og din onkel Connor vil alltid holde deg i hånden,
og de vil elske deg uansett.
Som jeg gjør.
Så veldig mye.
Jeg er så glad for at du skal bli kjent med denne vakre verdenen.
Du har alt å se frem til, vennen min.
Skap mange minner.
Gode minner hjelper deg å leve evig.
Slik jeg gjorde.
MOMMO
Husk å være litt teit, og ikke ta ting for alvorlig.
Det er viktig å le godt.
Bestefar vil vise deg hvordan.
Si til mamma at jeg savner henne,
og jeg er så stolt av henne.
Og aldri slutt å fortelle henne
at du er glad i henne.
Da vil hjertet hennes synge.
Jeg har hatt et fantastisk liv. Bare ved å være en del av denne familien.
Min største bragd
og mitt største eventyr.
Løft glassene.
For June.
- For mommo. - Mamma.
- June. - For mamma.
- God jul, pappa.
Glad i deg.
Skål, vennen.
Hvis du trenger meg, er jeg her.
Jeg bare rusler rundt i alle mine gamle minner,
hopper fra det ene til det andre.
Benji, det snør!
Jeg vil alltid være her, min engel,
i hjerte og sjel.
Inntil vi møtes en dag.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i dere alle.
Farvel.
June.
Tekst: Geir Amundsen