Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Brandvæsnet.
Branden er i lejlighed nummer 16, Grenfell Tower.
Det er på fjerde sal.
-Okay. - Hurtigt!
-De er på vej. - Det brænder.
Ja, jeg ved, det brænder, men du har lige ringet.
Bare du er okay. Ikke?
Kom ud!
Vi var de første på stedet.
Ord kan ikke forklare det. Det var bare kaos.
Kom ud af det højhus!
Det føltes, som om jeg var midt i en katastrofefilm.
En hel side af bygningen stod i flammer.
Jeg har aldrig set noget lignende.
- Det er ligesom i Det tårnhøje helvede. - Hvordan er det muligt?
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Når folk så en katastrofe som denne ske i Storbritannien,
tænkte man: "Hvordan kunne det få lov til at ske her?"
Det lader til, at dele af huset falder af.
Jeg har aldrig set mage. Det er ligesom 11. september.
Ved Grenfell havde vi noget, jeg aldrig havde set før:
Branden opslugte hele bygningen.
- Åh gud! - Hvordan vil nogen hjælpe dem?
Og det var tydeligt, at noget var gået helt galt.
EN ROGAN-PRODUKTION
Der er mange spørgsmål om beklædningen på denne bygning.
Arconic lavede aluminiumsbeklædningen.
Jeg kan huske, at jeg tænkte, nogen havde været groft uagtsom.
Hvad skete der? Blev den solgt? Jeg fatter det ikke.
Tests er blevet manipuleret og gemt væk.
Vi har så mange beviser nu på alvorlige forseelser.
Ingen er blevet anholdt.
Advarslerne, om at bygningen var en brandfælde, gik upåagtet hen.
Det er et gerningssted.
- Hvad ønsker vi? - Retfærdighed!
- Hvornår skal det ske? - Nu!
Vi kræver svar!
Jeg tænker altid på hvorfor? Hvorfor skulle det ske?
Folk mistede livet.
Man mistede venner og familie.
Jeg tænker bare: "Hvorfor?"
- Vi vil have svar! - Vi vil have retfærdighed!
GRENFELL: BAG OM KATASTROFEN
BBC News klokken fire. Jeg er Fenella Fudge.
Masser af solskin, som bliver hos os hele dagen.
Temperaturen er 24, 25 grader. Den kunne endda stige...
Ingen ændring i top tre.
Luis Fonsis "Despacito" har været nummer et i en måned.
Det er længst tid som nummer et på et fremmedsprog
i officiel hitlistehistorie.
Fra 2017...
Jeg husker en del berømte sange fra dengang.
"Despacito" var stor.
Min mor spillede den konstant i huset og i bilen.
...A besos despacito...
Det er Esi, og du lytter til den største station i West London.
Det er 100 % sommerens sang. Det er J Hus med "Did You See".
LUANA GOMES BEBOER I GRENFELL
Ja.
Jeg var spændt, fordi jeg skulle i syvende klasse.
Det var ved at blive sommer og varmt.
Jeg vil sige, jeg var meget livlig.
Jeg var meget glad.
Jeg har altid villet få gode karakterer.
Ja, jeg var en god, glad 12-årig.
13. JUNI 2017
Jeg husker senere den aften, at vi gik ud og spiste middag.
Da vi kørte hjem, var den nok omkring 23.30.
Og så fik jeg en sms fra en ven:
"Frisk på Xbox?"
Vi spillede lidt.
"Jeg skal arbejde i morgen." Jeg slukkede og gik i seng.
Så enkelt var det.
Det er meget varmt igen. Temperaturen er 26 celsius, 79 fahrenheit.
Jeg tror, jeg gik i seng ved midnat.
Jeg sov i motionslokalet dengang,
fordi jeg ikke kunne lide at sove i sovesalen...
DAVID BADILLO BRANDMAND
...med stinkende brandmænd.
14. JUNI 2017
Brandvæsnet.
Vold!
Vanvittigt.
Klokkerne ringede klokken 00.55.
På den lokale station i North Kensington er Grenfell Tower vores område.
11 MINUTTER EFTER BRANDEN OPSTÅR
Da vi ankom, så vi røg komme ud ad et vindue,
og vi vidste, branden kom derfra.
Vi kom ind i højhuset.
De to brandmænd gjorde sig klar i deres vejrtrækningsudstyr.
Jeg hørte, de brød døren ind og gik ind i boligen.
Det var en almindelig køkkenbrand, som de fik slukket ret hurtigt.
Efter man har slukket ilden, bruger man et termisk kamera
til at se sig om og tjekke for hot spots.
Da bemærkede de ilddråber, der dryppede,
og de indså, at ilden var løbet videre.
Jeg sendte den anden besætning ind for at hjælpe dem.
Jeg har været til brande, hvor ilden nåede lejligheden ovenpå.
Selvom det var usædvanligt,
var det ikke umuligt,
at ilden kunne løbe videre til lejligheden ovenpå.
Jeg havde ingen grund til at tro, at vi ikke snart skulle tilbage
og fortsætte vores nattevagt.
Jeg gik ned til stueetagen, hvor jeg mødte en ung pige,
som forklarede mig, at hendes lillesøster...
...var på 20. etage,
og var det i orden, at hun gik op og hentede hende?
Hun sagde, hun hed Jessica.
JESSICA URBANO RAMIREZ BEBOER I GRENFELL
Jeg tænkte, jeg ville gå op og hente hendes lillesøster
og så fortsætte med det, jeg lavede.
Jeg var ikke bekymret.
Jeg trykkede på 20. sal...
Og pludselig tændte lyset på 15. sal.
Femten.
Dørene åbnede,
og en stor, sort røgsky fyldte elevatoren.
Jeg tænkte: "Jeg er i knibe. Hent vejrtrækningsudstyr.
Og jeg må ned så hurtigt som muligt for at få pigen ud af lejligheden."
Nyhederne til morgen:
En stor brand er brudt ud i et højhus i West London,
og det er blevet bekræftet som Grenfell Tower.
Der er spørgsmål om, hvordan en betonkonstruktion
kunne opsluges af flammer så hurtigt.
Kom ud!
Den brændte på få sekunder.
Ilden steg. Jeg har aldrig set mage. Det var som en Hollywood-katastrofefilm.
Jeg har skrevet om Grenfell i syv år.
Hvis man talte alle mine artikler, er det over 1.000 nu.
Når folk så en katastrofe som denne ske i London, i Storbritannien,
var der en følelse af: "Hvordan kunne det ske her?"
Fordi det rystede folks opfattelse af det land, de bor i,
at det var muligt her.
Det har ændret mit liv.
Der var min karriere før Grenfell og efter.
Det er helt anderledes.
Jeg havde kun været nyhedsredaktør i fem, seks måneder,
hvilket er lidt som at blive smidt ud på dybt vand.
Jeg tror, alle nok husker første gang, de så de billeder.
Man skulle ikke tro en cementbygning...
Jeg tror, efter en brand som Grenfell
er der et ønske i medierne om
at finde en simpel syndebuk, en enkel fortælling.
En de kan sætte et foto af i avisen.
En, de kan fremvise som skurken, der fik det til at ske.
The Daily Mail skrev en meget aggressiv artikel,
som navngav ejeren af lejligheden, hvor branden startede.
PÅ BILLEDET: MANDEN, HVIS KØLESKAB STARTEDE BRANDEN
Der er en idé på de sociale medier om,
at det har noget at gøre med Islamisk terrorisme,
når han er etiopisk ortodoks kristen med Jomfru Maria på væggen.
- PÅSATTE MUSLIMER BRANDEN? - VAR DET IKKE FOR DEM...
- DOMMER: BRAND PGA. ISIS-BOMBE - MUSLIMSK HØJHUS?
Han var Uber-chauffør.
Han boede i en lejlighed på fjerde sal i Grenfell Tower i cirka 25 år.
Det er fjerde sal. Hurtigt! Det brænder.
Politiet foreslog vidnebeskyttelse på grund af omfanget af chikane.
Da The Daily Mail begyndte,
ville alle de andre aviser også have deres historie om ham.
Han var overlever og et offer for det, der var sket.
Han havde intet ansvar for det, der skete i Grenfell Tower.
I dag er det den 14. juni...
Jeg havde en fornemmelse af, at noget var gået helt galt her.
Så du vil finde folk, der forstår brandsikkerhedsrisici i højhuse
og stille dem en masse spørgsmål.
Jeg havde fået et opkald tidligt om morgenen. Det var BBC.
Og så Sky News. Det var slemt.
Jeg gik på nettet for at se nyhederne og så straks en stor brand.
Jeg har efterforsket brande i højhuse i noget tid.
Da jeg så billederne af branden,
vidste jeg, det nok var på grund af beklædning.
Vi begyndte hurtigt at undersøge ACM, som er en type beklædning.
ACM er aluminium kompositmateriale.
Du kan se, det er aluminium her og her.
Og I midten er der den tykkere, mørkere del, polymeren.
Polymerer er plastik. Alt plastik er brandfarligt.
Polymeren i midten er den mest populære, PE, polyethylen.
Det er rå PE.
Materialet bliver meget brandfarligt
og er ikke sikkert.
Grunden til, at aluminium kompositmateriale er farligt,
er, fordi ilden spreder sig meget hurtigt, og den er svært at slukke.
Det er et byggemateriale, der i 2010'erne var meget populært.
Det bruges i bygninger på alle kontinenter.
Millioner af kvadratmeter af det bliver solgt.
Der er mange firmaer i verden, der producerede,
markedsførte og solgte ACM, heriblandt Alcoa.
Du behøver ikke se langt væk. Du er på et hotel,
sidder i et fly og tjekker dine e-mails.
Det er meget muligt, at det aluminium, du ser, er fra Alcoa.
ALCOA MULIGHEDERNES ELEMENT
Alcoa var Aluminum Company of America, forkortet til Alcoa.
En af de ældre og større,
historisk prestigefyldte virksomheder i USA.
Mange produkter på forskellige markeder.
Vinger til fly.
Aluminiumpaneler i bilindustrien.
Meget stort på aktiemarkedet.
Man mente, at aktieværdien kunne stige
ved at dele firmaet op.
Arconic: Innovation, konstrueret.
Det blev til Arconic.
Arconic var en afdeling af Alcoa, og det var den franske del,
der solgte ACM PE-beklædning til Grenfell Tower.
Mens efterforskerne vurderer skaden,
er en leverandør blevet trukket frem i rampelyset: Arconic.
Arconic lavede aluminiumsbeklædningen.
Kan ses på kilometers afstand...
Da branden opstod, fandt jeg ud af, at Arconic havde været involveret.
Og jeg kan huske, jeg tænkte: "Bare de ikke brugte polyethylenpaneler."
Fordi det er et oliebaseret produkt, brænder det, og det brænder kraftigt.
Så i et højhus, hvor du har noget, der er meget brændbart,
har folk ikke tid til at evakuere.
Familier havde sovet her.
Nogle var stadig fanget derinde.
Senere kom det frem i nyhederne, at det var polyethylenpanelerne.
Hvordan blev den solgt?
Hvorfor blev den solgt? Det havde vi ikke gjort i Nordamerika.
Hvordan skete det?
Bag hvert vindue var et hjem. Mange blev fuldstændigt brændt ned.
Da jeg blev tilbudt Grenfell, var jeg bekymret for at bo i et højhus.
Men min far havde altid sagt: "Du ved det, når du går ind i en bolig,
om det er noget for dig."
Den følelse havde jeg, da jeg gik ind i Grenfell Tower 134.
Jeg blev faktisk vild med det.
Jeg var på arbejde. Andreia ringede: "Jeg har nyheder."
Jeg sagde ja.
Vi ville skabe et hjem, vores permanente hjem.
Jeg tror, jeg var to eller tæt på to, da vi flyttede dertil.
Grenfell var mit hjem.
Fra mit værelse så jeg altid London Eye.
Jeg følte mig heldig på en måde, fordi vi fik et fugleperspektiv,
og det er der selvfølgelig ikke mange, der har.
Du milde, mand.
33 MINUTTER EFTER BRANDEN OPSTÅR
Vi sov. Når man sover, og der er konstant larm,
bliver man ikke vækket så let. Det er konstant.
Samtidigt bankede vores nabo på døren.
Så Andreia stod op for at åbne døren.
Det var Helen og hendes datter, Lulya. De sagde: "Der er brand!"
Jeg sagde: "Kom ind. Lad os se, hvad der sker."
Jeg kan huske, min nabo vækkede mig,
og jeg syntes, det var underligt. Hvorfor er du her midt om natten?
Jeg var meget forvirret. Og så sagde hun, at der var brand.
Min søster Megan sov stadig. Jeg spurgte, om jeg skulle vække hende.
Min mor sagde: "Nej, ikke endnu, hvis det ikke er nødvendigt."
Jeg troede, ilden ville blive i den lejlighed, og det var det.
Jeg kiggede ud ad vinduet fra 21. sal.
Jeg kunne kun se lysene fra brandvæsnet.
Jeg tænkte, at alt ville ordne sig. Jeg følte mig slet ikke i fare.
Jeg forstod stadig ikke brandens omfang.
Er der nogen brandfolk, der hører mig?
Jeg vidste, jeg skulle finde den lille pige, Jessica.
Jeg var så bekymret,
for der var røg overalt, og den lille pige var alene.
Jeg løb ned ad trappen.
Jeg husker ikke at møde andre mennesker eller brandmænd.
Jeg nåede til stueetagen.
Modtaget.
Der var vild forvirring.
En masse snak i radioen.
Bekræft din placering...
Brandfolk med vejrtrækningsudstyr ventede.
Enheder, gå ind. Opdater os.
Med mit vejrtrækningsudstyr på løb jeg ind i bygningen.
Da jeg så to brandmænd fra min station,
forklarede jeg, at Jessica var på 20. sal, og vi måtte derop og få hende ud.
Vi ledte efter lejlighed 176.
Døren stod lidt på klem.
Lejligheden var fyldt med røg.
Vi gennemsøgte lejligheden to gange.
Vi råbte, vi bankede. Vi gjorde alt, hvad vi kunne.
Men vi kunne ikke finde hende. Vi håbede, hun havde forladt lejligheden
og gået nedenunder.
De vifter med lys!
Ja, det håbede jeg.
Der er nogen, der vifter med lys! Kan I ikke hjælpe dem?
Reglen her er: Bliv, hvor du er.
Det er troen på, at vi har bygget bygninger på en måde, der gør,
at ilden bliver der, hvor den opstod, i to timer.
Og Londons Brandvæsen har fuld tillid til Bliv, hvor du er-reglen
og troen på, at brande i højhuse ikke spreder sig fra hjem til hjem.
Men klokken 1.30 begyndte ilden at løbe ind i mange hjem i højhuset.
Mange lejligheder var i brand.
På trods af disse forhold i bygningen blev folk bedt om at blive.
Jeg lå i sengen, og jeg hørte min nabos røgalarm...
Og fem minutter senere hørte jeg råb.
På den tid om natten var det ikke normalt.
Og min første tanke var: "Vi er blevet rådet til at blive.
Jeg tror, jeg bliver i min lejlighed og ringer til brandvæsnet.
Men i det øjeblik ringede min mobil. Det var en af mine underboer,
som allerede havde forladt bygningen.
Og han råbte ad mig på sådan en kraftfuld måde:
"Kom ud af bygningen!"
Der var noget så stærkt ved det, at jeg straks besluttede mig til at gå.
Og så sluttede jeg mig til en lille skare af beboere og tilskuere.
Den brand var så voldsom.
Det var det voldsomste, jeg nogensinde har set i mit liv.
Da jeg ringede til brandvæsnet første gang, var jeg stadig ret rolig.
Jeg ville ikke vise nervøsitet eller frygt over for mine piger.
Vi er i lejlighed nummer 183, 21. sal. Jeg er her med min gravide kone.
Andreia var gravid i syvende måned med en lille dreng.
Hun har astma.
Jeg husker, de sagde, de ville sende hjælp.
Jeg sagde til pigerne: "Lad os være klar til at gå."
Når de bankede på døren, skulle vi ud.
Min far ringede til dem flere gange.
De bad os blive indenfor.
Men ilden nærmede sig, så det gav ingen mening.
Vi har bevægelse.
Jeg husker, min mor og jeg blev ved med at sige til ham:
"Ring til dem igen."
- Åh gud! - Hvordan kan nogen hjælpe dem? Kom nu!
- Åh gud! - Kan I hjælpe dem?
Hovedårsagen til Grenfell-tragedien er brændbar beklædning.
OSLO, NORGE 2007
Beklædningen lavet af Arconic, et multinationalt selskab.
I september 2007
tog Arconics marketingchef, Gerard Sontag, en tur til en industrikonference i Norge.
En af præsentationerne til konferencen handlede om aluminium kompositmateriale,
og hvor farligt produktet var.
Og den sammenlignede det
med at sætte en benzinlastbil uden på en bygning.
Det er en så klar advarsel, som man kan forestille sig.
En af Arconics chefer sidder blandt publikum
og lytter til præsentationen.
Han kom tilbage ret bange,
fordi han vidste, at Arconic solgte den brandfarlige version af ACM.
MERXHEIM, FRANKRIG
Han skrev en direkte advarsel til sine overordnede
om en brand, hvor materialet var brugt og 60, 70 mennesker døde.
Og den advarsel blev fremsat i 2007, ti år før Grenfell.
Men desværre tror jeg ikke,
den advarsel overraskede de mennesker.
Fordi Arconic allerede havde testet det produkt,
men de holdt resultatet hemmeligt.
Arconic lavede to prøver.
En af dem tester produktet, når det er monteret på en væg
og hamret ind med nitter.
Den anden tester produktet, når det er bøjet til en L-form
og så hængt op og klikket i skinner, som holder det fast på bygningen,
som de kaldte kassetteform.
Forskellen på nitter eller kassetter handler mest om æstetik.
Og vi har lært, at kassettemetoden, som bøjer ACM,
gør, at en pøl af ilddråber kan samle sig.
Og det skaber en stor brand i bunden af kassetten,
og det sker på alle kassetterne.
Det brænder ti gange så hurtigt.
Det afgiver syv gange mere varme. Tre gange mere røg.
Arconic tog ikke resultaterne til sig
og lærte ikke af dem og leverede ikke sikkerhed til folk med deres produkter.
De gjorde det modsatte. Jeg ville ønske, de havde handlet på det.
I 2011 lavede Arconic endnu en test af ACM-beklædningen.
De opdagede en meget hurtig, stor brand, der skulle slukkes.
Claude Wehrle var teknisk chef på Arconic dengang
og faktisk, ironisk nok, frivillig brandmand.
Laboratoriet sendte en mail til Claude:
"Mr. Wehrle vi har udført en test på dit materiale."
"Bemærk:
Store stykker faldt af vingen,
udbredt ild på overfladen, der spredte sig så hurtigt,
at testen måtte stoppes."
Hvis et produkt dumper en test,
holder man produktet tilbage eller stopper produktionen.
Man lader ikke mere gå ud til kunden.
Man ville aldrig ignorere det og gå væk.
Intet ændrede sig. De fortsatte salget af det.
I en intern Arconic-mail siger de:
"Karakteren for panelet efter testen i dag er F."
Det er for dårligt til at få en karakter. Og så bare ordet "ups".
De lærte, at når man bøjede dette produkt i en bestemt form,
ville man få dette forfærdelige resultat ved brand.
Og det er desværre formen, der blev brugt på Grenfell Tower.
Jeg elskede allermest at drikke kaffe ved mit vindue i Grenfell Tower
og lytte til forskellig slags musik med min bror, Mohammad.
Livet var meget fredeligt.
Højhuset så pænt ud.
Jeg sagde: "Det er et godt sted. Lad os flytte derhen."
Så min bror, Mohammad, og jeg flyttede ind i en lejlighed
i september 2016.
Mohammad og jeg... Der var kun et år imellem os.
Vi stod hinanden så nær.
Han var min bedste ven, ikke kun min bror.
Jeg kom ind på universitetet. Det samme med min bror, Mohammad.
Så fandt vi et arbejde.
Vi var glade sammen. Vi var glade i den lejlighed.
EN TIME EFTER BRANDEN OPSTÅR
Den aften hørte jeg noget larm.
Folk udenfor, der skreg. Ambulancer, politibiler.
Jeg forlod straks mit værelse, og da jeg gjorde det,
så jeg min bror i gangen, som sagde: "Omar, her lugter af røg."
Vi havde pyjamas på. Vi sagde: "Lad os gå."
Så snart vi åbnede døren,
var vi chokerede over al den røg på gangen.
Vi gik hen til vinduerne. Vi råbte til folk: "Hey, hjælp!"
Politiet eller brandvæsnet sagde: "Bliv, vi kommer til jer."
Vi sagde: "Okay, de gør noget,
og de kommer til os for at føre os ud eller give os beskyttelse, og så går vi.
Jeg kom fra Syrien, og at bo i Storbritannien
følte jeg, var et godt, sikkert sted.
I årene før branden
pressede mange grupper regeringen til forandring
mht. byggesikkerhedsregler.
Det var især på grund af en brand i 2009 i Lakanal House i Sydlondon.
Brandfolkene ankom til bygningen på få minutter, men ilden var så voldsom,
at det tog timer at nå frem til ligene af de seks ofre,
som omfattede to børn og en baby.
Det var en hurtig og meget voldsom brand.
Der blev brugt brændbart materiale i bygningens konstruktion,
som bidrog til brandens fart dengang.
Lakanal House var en stor mulighed for dette land til at tage ved lære
og forbedre brandsikkerheden.
Vores gruppe mødtes med forskellige parlamentsmedlemmer i Westminster.
Vi pressede på for forandring mest muligt uden at stoppe dem fysisk
og tage fat i hånden på dem eller endda nakken.
Jeg måtte finde måder at bevise, at vejledningen i forbindelse med brand
ikke var egnet til formålet.
Den var dårligt designet til brug,
og der var urigtige fakta deri.
Man startede dokumentet i begyndelsen
og gik til et sted i midten. Det var frygteligt.
Efter Lakanal House-branden blev der lavet en undersøgelse,
som resulterede i, at retsmedicineren skrev til regeringen
og til Londons Brandvæsen og krævede forandring.
Hun sagde, alarmoperatører skulle oplæres.
Londons Brandvæsen skulle lære at slukke brande i højhuse,
når de løber løbsk.
Regeringens politik skulle definere, hvornår vi gik væk fra Bliv-reglen.
Mange gik ud på badeværelset.
Da de ringede til alarmcentralen, fik de det fatale råd at blive.
Nu bagefter tror jeg,
at hvis rådet havde været at komme ud noget før,
så kunne det have betydet, at de holdt sig i live eller blev reddet.
Brevet er derude sort på hvidt. Det er klart.
Retsmedicinerens brev om Lakanal House til regeringen var vigtigt,
men desværre ankom det på et dårligt tidspunkt.
Et af koalitionens hovedmål er at reducere antallet af regler,
love og forordninger, der faktisk behandler jer som idioter.
Vi får en ny regel om, at en minister i min regering,
som vil indføre en forordning, først skal afskaffe en.
Som vi har ændret til en ind, to ud-reglen.
Du skal af med to regler, hvis du vil introducere en ny.
En af David Camerons største politiske ideologier var afregulering.
Han mente, at staten ikke burde fortælle private firmaer, hvad de må og ikke må.
Vi vil gøre det lettere ved at afregulere og sænke jeres skatter.
For mange regler har givet os det indtryk, at vi har ret til et risikofrit liv.
Han havde gjort det,
at han forbød, at brandsikkerhedsregler blev indført, selvom de var nødvendige.
Som premierministeren sagde, skal vi forflytte nogle af de dygtigste,
mest intelligente tjenestemænd til at gøre op med bureaukratiet.
Eric Pickles var den mest højtstående politiker
med ansvar for boliger, planlægning, byggeregler
og i en periode også brandpolitik.
Ved at afvikle forstyrrende, indgribende love og forordninger
kan vi gøre mere for mindre.
Han ville have færre regler for firmaer.
Retsmedicineren bad om øget regulering.
Og internt skrev en embedsmand:
"Loven kræver, at retsmedicineren får et svar,
men vi skal ikke følge hendes råd."
Som han formulerede det:
"Vi skal svare retsmedicineren, ikke lefle for hende."
Den embedsmand var Brian Martin.
Goddag, allesammen...
Han var bestemt anderledes. Han havde en interessant opførsel.
Han havde ry for at være meget vanskelig.
Jeg kom ikke til tjenesten for at arbejde hårdt.
Så det kom som et chok, at vi har gjort det lige siden.
Brian Martin havde mere magt end mange parlamentsmedlemmer.
Vi skulle alle gå til ham. Han var porten til regeringen.
Han fik byggereglementet til opgave med hensyn til brandsikkerhed.
Strategiafdelingen er øverst.
Jeg ville sige, hvad de laver, men jeg ved det ikke.
Men de har travlt med at være strategiske.
Vi ville presse Brian Martin til at skabe forandring,
så vi spurgte ham, hvad der skulle ske.
Og han sagde til mig,
at regeringen ikke gør noget, før der er dødsfald.
Og han sagde angiveligt til mine kolleger:
"Vis mig ligene."
EN TIME OG 12 MINUTTER EFTER BRANDEN OPSTÅR
Bravo-01, giv brandvæsnet en besked.
Vi har stadig en blind mand på stedet.
En borger har fortalt mig, at de taler med en beboer
på syvende sal. Der er meget røg.
Brandvæsnet er overvældet på alarmcentralen.
Alarmoperatørerne har aldrig fået så mange opkald før.
Ilden er løbet ind i lejligheden.
To voksne og to børn i lejligheden.
Opkaldene går til andre centraler i landet.
Det sker, når de får mange opkald.
En dame fanget på 11. etage.
Tiende etage. Han er åbenbart fanget.
Men alle de operatører giver det faste råd
til beboere i højhuse: "Bliv, hvor du er."
Endnu en person er fanget.
Der er folk fanget på 10. og 11. sal.
En kvinde og tre børn.
Vi ved fra Lakanal House, at det var det forkerte råd til et højhus.
Konen her talte med ham før. Han er stadig inde i lejligheden.
Alt er meget varmt.
Og de har ikke fjernsyn. Der er et plasma-tv, men det virker ikke.
Så de ser slet ikke et billede af, hvad der sker i Grenfell Tower.
Alt, hvad de har på skærmen, er en række informationer, hvor der står:
"Køkken på fjerde sal, delvist i brand."
Toogtyvende sal, kvinde og tre børn.
To voksne fanget.
Beboerne er fanget på 11., 10. og 15. sal.
Fem personer fanget på 17. sal.
-Sekstende sal. - Attende sal.
Toogtyvende sal.
-Syttende. - Ellevte sal.
Kvinde, måske to børn.
Tre børn, skifter.
Jeg kan ikke huske den præcise gade, jeg først så højhuset fra.
Men det var til venstre. Ild kom op ad den ene side af bygningen.
Hvordan kan det ske?
Jeg husker ikke at have været i Grenfell før.
Jeg kendte ikke huset.
Jeg fokuserede på at komme indenfor og gøre, hvad vi kunne.
Det undrede os, at trapperne var så smalle.
Brandmændene kom ned med sårede.
De råbte: "Såret!" Hver gang vi hørte det,
gik vi ind i hjørnet med iltflasken på ryggen
for at skabe mest mulig plads.
Folk kom grædende ned og hostede og spruttede.
Nogle vågne, andre bevidstløse.
Det føltes kaotisk.
Det føltes, som om alle var blevet overrumplet af det.
Efter noget tid ankom brandfolkene.
Vi spurgte: "Går vi nu?"
Han sagde: "Nej, I skal gå ind til naboen. Vi kommer igen."
Jeg husker, da jeg kom derind, at jeg så mange mennesker,
heriblandt beboeren i lejligheden og hans familie.
Jeg så Zainab.
Og hendes søn.
Denis.
Og så var der min bror og mig.
Mohammad tog en koran med fra vores lejlighed.
I noget tid læste han Koranen.
Han sagde: "Det her vil hjælpe." Og det holdt ham også stærk.
Men vi forstod ikke, hvad der skulle ske.
Jeg ville bare gerne reddes.
Andreia var i syvende måned. Hun har astma. Det har Megan også.
Jeg ville bare have en iltflaske og en maske, så vi kunne gå.
Jeg husker, at min far fyldte badekarret med vand
og lagde så mange håndklæder i og sørgede for, de var våde.
For hvert øjeblik blev det værre til et punkt, hvor jeg åbnede døren
for at kigge. Der var kun røg.
Hvorfor græder du?
Du græder.
Røgen var meget tyk og sort.
Hver gang jeg åbnede døren og prøvede at trække vejret,
fik jeg brækfornemmelse. Luften var fuld af kemikalier.
Røg fra plastik er særligt giftig.
Den er kvælende.
Du trækker vejret, og det gør dig syg med det samme.
Det får dig hurtigt til at besvime.
Du begynder at miste bevidstheden. Og du ved det ikke engang.
Røgen begyndte at blive tykkere.
Det var beskidt røg. Det var meget beskidt røg.
Jeg kunne ikke se en hånd for mig. Lommelygter gjorde ingen forskel.
Vi var brandvarme. Vi mærkede ekstrem varme dengang.
Det gav ikke mening, at der var så varmt derinde.
Intet af det gav mening.
Højhuset blev renoveret udefra for nyligt
som en del af et kommunalt initiativ.
De har dækket det med plastikpaneler for at få det til at se pænere ud.
De mistænker, at det måske ikke var en sikker konstruktion.
De er blevet advaret. Sørg for, at ingen andre kryber under.
Min bror, Raymond, bedre kendt som Moses, boede på 23. sal i nummer 201.
Han var en frækkert. Han havde et smukt smil.
Når han smilede til dig, smeltede du ind i hans smil.
Ray voksede op i Trinidad.
Han kom til Storbritannien, da han var 16 år.
Calypso var en del af hans liv.
Så ja, han gik meget op i karnevallet,
indtil alderen og gigt indhentede ham, og han ikke kunne hoppe rundt mere.
Han boede i Grenfell Tower i over 30 år.
Jeg ordnede meget for Ray.
Jeg skrev eller ringede til Lejerforvaltningsorganisationen, TMO.
Hvis jeg skulle opsummere mit forhold på vegne af min bror
med kommunen/TMO, ville jeg sige, det var rystende.
Han betalte jo for at bo der.
Det var ikke en gave. Han boede der ikke gratis.
Vi blev behandlet, som om vi var ubetydelige.
Vi blev næsten set som arbejderklasse eller fattige.
Men det var langt fra sandt.
Der var IT-konsulenter og folk, der arbejdede i Sygesikringen.
Der var lærere og arkitekter.
Beboerne var ikke fattige. De arbejdede.
Grenfell Tower lå i Kensington,
som, selv for London, er et usædvanligt sted.
Kensington er både et af Londons rigeste områder og et af de fattigste.
Højhuset var en øjebæ for de rige, der boede i området.
Det holdt nok boligpriserne nede.
Grenfell Tower blev bygget i 1970'erne,
men det var ikke blevet vedligeholdt godt.
Det var aldrig blevet renoveret.
Den nye, flotte skole og fritidscentret blev bygget,
men der var et højhus ved siden af, som ikke så godt ud.
De sagde i interne e-mails,
at beklædning af Grenfell Tower måske ville være en god idé,
fordi højhuset så ikke ville ligne en "fattig fætter".
De ville beklæde bygningen og sætte nye vinduer i højhuset.
Vinduerne tjente ikke deres formål længere.
Beklædningen kom som et chok for os alle.
Jeg anede ikke, det hed beklædning.
Jeg havde vist ikke hørt det ord.
GRENFELL TOWER RENOVERINGSPROJEKT
Da arkitekterne tegnede beklædningen,
specificerede de, at de ville have et beklædningssystem af zink.
Det ville være brandsikkert. Det er af metal.
Jeg deltog stort set i hvert eneste konsultationsmøde.
Vi fik aldrig set papirer på, hvordan beklædningen ville se ud.
Kommunen gik på markedet for at finde den billigste entreprenør.
Den organisation, de fandt, var et firma, der hed Rydon.
Under renoveringen talte Ray og jeg tit sammen.
Han sagde til mig: "Arbejdet er virkelig dårligt."
Andre og jeg selv, som stillede spørgsmål,
blev kaldt oprørere.
Vi fremsatte vores bekymringer til en leder fra Rydon
og sagde: "Hvad ville du sige til, at det blev gjort i dit hjem?"
Han sagde til os:
"Hvis det var gratis, ville det være i orden."
Den kommentar opsummerer hele den måde, vi blev behandlet på
af Rydon, TMO, RBKC.
Vi var nogle snyltere. Vi fik noget gratis.
Vi fortjente ikke noget, så hold kæft, og lad os komme videre.
Under renoveringen
havde KCTMO samtaler med Rydon
om måder, de kunne bringe udgifterne ned. "Hvordan kan vi spare hver en øre?"
Noget af det første, de gjorde for at spare,
var at udskifte zinkpanelet
med den billigste beklædning, de kunne finde.
Det billigste produkt, de kunne finde,
var et kompositmateriale af aluminium med ren polyethylen i midten.
MERXHEIM, FRANKRIG
Arconic solgte beklædningen til Grenfell Tower.
BRAND I BUKAREST
Jeg fandt ud af, at der var brand i 2009 på et kontor i Bukarest.
BUKAREST JUNI 2009
Og det foruroligede den tekniske chef, Claude Wehrle,
fordi det var en bygning med ACM på.
Han fandt billeder af branden og sendte dem til sine chefer.
Branden i Bukarest var ikke sidste gang, de blev advaret.
Industrien var bekymret for antallet af brande,
fordi en række af dem havde denne type beklædning.
Der var en brand til i Frankrig.
Det var desværre en dødsbrand. En handicappet kvinde døde i bygningen.
DUBAI FEBRUAR 2015
Der skete ændringer i Frankrig, som betød,
at den mere brændbare beklædning ikke måtte sælges der,
og andre lande i Europa vedtog lignende ændringer.
Men Claude Wehrles opfattelse var,
at vi kan stadig arbejde på markeder, som ikke er så restriktive.
Og desværre var Storbritannien et marked, der ikke var restriktivt.
I interne e-mails skrev Arconic:
"I kan gøre alt i England med det letantændelige produkt."
Dengang Grenfell blev renoveret, var teknologien polyethylen, PE.
Og så var der flammehæmmende materiale, FR.
I Nordamerika var der visse projekter, hvor FR var påkrævet.
Især hvis det var over to etager højt, ville man bruge FR.
Renoveringen blev endelig færdig i 2016,
og kommunen var tilfredse med arbejdet.
En pressemeddelelse blev sendt ud om, at det var bemærkelsesværdigt at se,
hvordan beklædningen havde forbedret bygningens udseende.
Men nu var der 120 hjem dækket af meget letantændelig plastik.
Jeg syntes ikke, bygningen trængte til forbedring.
Det var bare et betonhøjhus.
Jeg følte mig tryg i betonhøjhuset...
Man skulle tro, de prioriterede sikkerhed over skønhed.
Baseret på, hvordan jeg så Arconic arbejde,
ville jeg have svært ved at tro, at ingen vidste,
at det her foregik i den bygning.
Det ville have kostet to pund til per kvm. For hele bygningen er det cirka £5.000.
Hvis man deler det op, er det cirka £40 per lejlighed
for den sikrere version.
Men de ville bruge det billigste produkt, så det blev ikke engang overvejet.
Det er cirka £40 per lejlighed.
Det første opkald, jeg fik, var fra en ven.
Hun sagde: "Der er brand i højhuset. Hvor er Ray?"
Vi ved ikke, hvor mange der er i den bygning...
Så jeg gik ned og tændte for fjernsynet.
Og da indså jeg, hvad der foregik.
Jeg prøvede at ringe til ham, og der var intet svar.
Og jeg kan kun huske, at jeg tænkte:
"Forhåbentlig er Rays lejlighed ikke påvirket. Forhåbentlig er Ray okay."
Jeg tog ned til Ladbroke Grove.
Det var bare et inferno.
Men jeg troede ærligt talt, det ville blive slukket.
Fordi...
Det er Storbritannien.
1 TIME OG 53 MINUTTER EFTER BRANDEN OPSTÅR
Til beboere, der er i huset, er rådet,
hvis nogen taler i telefon med en, der er derinde,
at prøve at flygte eller komme ud på anden vis.
Bliv, hvor du er-ordren blev tilbagekaldt i kontrolrummet klokken 2.35
og på ulykkesstedet klokken 2.47.
Da var der stadig over 100 mennesker inde i Grenfell Tower.
Jeg husker en leder, der holdt tale for brandmænd.
Det lød som et kampråb:
"Hør her, I har aldrig set mage, men der er stadig liv at redde derinde,
og vi må sætte jer i meget farlige situationer."
Vi anede ikke, hvor vi var. Vi råbte efter folk og fik intet svar.
Der var et glimt af lygter, mens folk gik rundt.
Og pludselig dukkede en brandmand op med en bevidstløs dame.
Han var alene med hende. Han var tydeligvis oprevet.
Så vi tog hende.
Vi snublede hele tiden med hende. Det var så svært at få fodfæste.
Vi fik hende ned i stueetagen, og vi afleverede hende hos redderne.
Der var intet at vente på.
Vi måtte ind igen og forsøge at redde folk.
Hver gang vi trak vejret i røgen, fik vi giftig luft ind.
Nogle af os åbnede døren for at se, om vi kunne flygte.
Jeg husker, at min nabo var bekymret for sin familie,
så han bandt lagener sammen.
Han har lavet et reb af lagener og har sendt det ned.
- Der er en anden fyr. - Jeg har grebet folk.
- Makker. - Jeg greb en hund.
Han ville flygte ved at bruge lagenerne fra vinduet.
Han prøvede.
Vi var meget bange, min bror og jeg. Vi trak ham straks ind igen.
Børn græd og skreg.
Og jeg husker, at Zainab græd, og...
Og folk løb bange rundt i lejligheden. De vidste ikke, hvad de skulle gøre.
Men håbet var, at brandmændene kom tilbage.
Jeg fik at vide, at ilden var så intens på nogle af de andre etager,
at beboerne var gået opad.
Nogle beboere ringede på hos Ray.
Og på det tidspunkt var hans lejlighed ikke rigtig indhyllet af røg.
Han lukkede flere ind i lejligheden. Det var kvinder og børn.
Ray var registreret som handicappet,
men der var ingen plan for at evakuere handicappede beboere i Grenfell Tower.
Han kunne se al den sorte røg, hver gang han åbnede døren.
Men han lukkede dem ind. Han gav dem stadig et tilflugtssted.
Det er min overbevisning, at Jessica nok gik med de andre voksne
ind i Rays lejlighed.
Jessica og mit barnebarn gik på samme skole.
Hun kendte Ray. Og hun vidste, hun ville være i sikkerhed hos Ray.
Jeg ringede til brandvæsnet igen for at høre, hvad der skete.
"Hvornår kommer de og redder os?"
De sagde: "Du har ringet før."
"Jeg har talt med brandvæsnet fire gange."
Hvor mange er der nu?
Seks personer. Tre børn, tre voksne.
Jeg kan ikke komme ud, og røgen er i huset nu.
Du kan ikke komme ud, og du har også børnene.
Ja.
Måske et minut eller to inde i det opkald,
kiggede jeg ind i mit soveværelse, og pludselig var mit vindue i brand,
og ilden løb mod mig.
Pis, ilden er her. Hent de våde håndklæder.
Du skal få din familie ud.
-Vi gør det nu. Hent håndklæderne. - Tag telefonen med.
-Jeg bliver på linjen, okay? - Okay.
Okay. Hold hinanden i hånden, og få så meget vådt tøj...
Alt var ligesom...
Det hele gik hurtigt.
Vi dækkede os med tæppet, som min far havde lagt i badekarret, og...
Jeg tog min hund op.
Og vi sprang over til trappeopgangen.
Ja. Kom så, piger. Afsted.
Forholdene i trappeopgangen var forfærdelige.
Jeg hostede og harkede meget.
-Fortsæt. - Fortsæt.
Fortsæt, piger.
-Fortsæt. - Hør, hvad jeg siger...
Jeg anede ikke, hvor de var. Jeg forventede, at de var foran mig.
...på vej op til jer.
Fortsæt.
-Okay. - Fortsæt...
Min far var bag mig.
Jeg hørte hele tiden hans stemme bag mig.
Han blev ved med at råbe: "Fortsæt. Bare fortsæt."
Bare fortsæt, okay?
Og jeg husker bare...
Jeg husker, at jeg trådte på så mange lig.
Og så kom det til et punkt, hvor... Jeg kunne ikke høre min far bag mig.
Det lød, som om han var
langt foran mig nede ad trappen.
Jeg hørte ingen tale eller svare mig
indtil det øjeblik, hvor jeg hørte Luana sige: "Far!"
I det øjeblik indså jeg, at de ikke var foran mig.
De var bag mig.
Jeg husker bare, jeg sagde: "Jeg kan ikke mere.
Jeg kan ikke fortsætte."
Jeg husker, jeg satte min hund på trappen.
Jeg kunne ikke mere.
Det var det. Det er alt, hvad jeg kan huske, fordi...
Jeg var kollapset.
Alt blev kulsort.
Lyt til mig. Okay?
-Og du skal tænke over, hvor... - Jeg skal ovenpå.
-Du skal finde... - Jeg må finde dem.
Du skal tilbage ovenpå og hente dine piger.
Åh gud, nej.
De har ladet folk dø, for fanden da.
Pludselig blev vores hoveddør åbnet.
Det første, jeg så, var en brandmand.
Og det andet, jeg så, var vores nabo og hans familie, der gik.
Og så husker jeg nogen, der trækker mig i nakken
eller i min T-shirt og tager mig ud.
På det tidspunkt kunne jeg mærke trappen.
Nogen skubbede mig og bad mig flytte mig igen.
Det ville jeg ikke. Jeg ledte efter min bror
og efter alle andre, og jeg kunne intet se.
På tredje sal begyndte jeg at se lys igen.
Det første, jeg gjorde, var at se mig om efter min bror.
Jeg så ham ikke.
Jeg ringede til ham: "Hvor er du, Mohammad?"
Han sagde: "Omar, hvor er du?"
"Mohammad, de kom til os. De tog mig ud.
Jeg troede, de også tog dig med."
Han sagde: "Nej, jeg kunne ikke se nogen. Der kom ingen.
Jeg er her stadig med Zainab og hendes søn."
"Er I der stadig?" Han sagde: "Ja."
Jeg gik til brandmændene og sagde: "Min bror og Zainab er der stadig.
Går I derop?" Alle sagde: "Ja."
Jeg gik ned igen til bunden af højhuset.
Der er en fyr, der taler i telefon. Han råber og er meget højrøstet.
"Min pige er derinde," siger han. "Min pige er derinde!
Jeg taler med hende nu."
Jeg tog hans telefon: "Hej, jeg hedder Chris."
Hun sagde: "Jeg er på 14. sal med min søn på to år.
Jeg hedder Zainab, og min søn er Jeremiah." "Okay."
"Vi kommer. Du kan ikke komme ud. Vi henter dig."
Jeg hørte Jeremiah græde.
Jeg gik over til brandchefen.
Jeg sagde: "14. sal?"
Og han sagde: "Lige nu kan vi ikke gå over 12. sal."
Jeg talte med Zainab i 25, 30 minutter.
Jeremiah græd ikke længere.
Der var et tidspunkt, hvor...
...hun fortalte mig, at...
...Jeremiah var død.
Hun sagde: "Jeremiah er død.
Jeg vil ikke være her. Jeg vil med min søn."
Jeg sagde: "Kom nu, Zainab. Lyt til mig.
Der er folk, der elsker dig og venter på dig.
Du må ud af bygningen." Jeg siger stadig: "Vi kommer."
Jeg troede, jeg hørte hende skrige.
Bare helt ud af det blå.
Og så stilhed.
Jeg holdt telefonen tændt fem minutter til for en sikkerheds skyld.
Jeg talte med min bror. Han bad og talte til mig.
Den sidste samtale, vi havde, var:
"Omar, jeg er ved at dø her. Det er det.
Jeg så Zainab dø foran mig og hendes søn
og også Denis.
Og jeg er ved at dø, Omar."
Min bror tog afsked med mig.
Hold på gelænderet! Kom nedad, Luana!
-Kom ned fra... - Megan, Luana, kom nu!
Kom nu, piger.
Kom nu!
I det øjeblik fandt jeg ud af, at Luana var besvimet.
Jeg kiggede ned mellem skinnerne på trapperne, og jeg kunne se et lys.
Meget svagt, men jeg kunne se et lys. Jeg troede, det var en brandmand.
Jeg løb hurtigt ned og råbte: "Min datter er ovenpå."
Jeg må op og hente dem. Jeg må have fat i dem! Jeg skal... Nej...
Jeg ville gå op med dem.
Og en anden brandmand tog fat i mig bagfra:
"Nej, du skal gå ned."
Jeg så Luana blive båret ud,
men jeg vidste ikke,
hvor min kone og Megan var.
Jeg vidste, Helen og Lulya kom ud.
De overgav mig til politiet.
De sagde: "Vi lover intet, men der er en gravid kvinde der.
Hun har et andet barn."
Uden at se hende var jeg sådan... Jeg var lettet.
Så vendte jeg mig hurtigt om og så, at Andreia sad ved træet,
og Megan var ved hendes side.
Andreia spurgte: "Hvor er Luana?" Det vidste jeg. Hun var ved siden af os.
De genoplivede hende.
Og så satte de os i en ambulance sammen.
Det næste jeg husker, er, at jeg var i ambulancen,
og jeg var den eneste på båren.
Jeg tænkte bare: "Hvorfor er jeg på denne båre?
Jeg er ikke førsteprioritet. Den, der skal prioriteres, er min mor."
Fordi hun var gravid dengang.
Og så faldt jeg i søvn igen.
Og ja.
Politiet har bekræftet, at mange er såret,
og evakueringen fortsætter.
Indtil nu er 12 mennesker døde. Over 70 er såret.
Vi har været her i næsten seks timer, og ikke en eneste politimand,
ikke en eneste repræsentant for udlejeren
eller kommunen har talt med os.
Der er folk her, der ikke ved, om deres slægtninge er i live eller døde.
621, hvor er du?
Femårig er forsvundet. Sidst set i højhuset.
Pige er blevet kørt på hospitalet i en ambulance.
Lad os få alle de savnede op på ét vindue...
Jeg kom ned til Ladbroke Grove. Jeg tror, det var om aftenen den 14.
Vi havde billeder, vi satte op.
Der var desperation,
fordi der ikke var oplysninger om, hvor man gik hen
for at prøve at finde ens bror, søster, mor, kusine, hvem som helst.
Hvor er børnene?
21. JUNI 2017
7 DAGE EFTER BRANDEN
En uge efter branden i Grenfell Tower
klager mange beboere stadig over manglende støtte fra myndighederne.
Mange sover stadig i den lokale sportshal, og nogle angiveligt endda i deres biler.
KENSINGTON RÅDHUS
Ingen fra kommunen er mødt op her.
Vi vil have, at nogen fortæller familierne,
hvad der er sket med deres kære, der er væk.
Ud!
Folk ville straks se retfærdigheden ske fyldest.
Det var tydeligt for folk, som boede i Grenfell Tower
og havde mistet slægtninge, at nogen havde ansvaret. Det var intet uheld.
- Hvad vil vi have? - Retfærdighed!
- Hvornår vil vi have den? - Nu!
Vi kræver svar!
Folk havde brug for klarhed fra den lokale myndighed og støtte.
De grundlæggende menneskerettigheder, som vi alle tager for givet hver dag:
Mad, husly, tøj.
Folk sidder derude uden mad og bolig.
Folk går fortabte rundt med billeder af deres børn på blusen. Ingen hjælper.
Mange er rasende over regeringens reaktion på tragedien.
Konvojen kørte forbi i en fart med premierministeren.
Theresa May talte med redningsfolk, men stod ikke offentligt frem.
Theresa May kom ikke og mødte os. Hun kom ikke hertil.
May skal ud!
Hvorfor besøgte De ikke straks beboerne?
Min beslutning om ikke straks at møde beboerne var,
fordi jeg syntes, jeg skulle sørge for, at redningsfolkene
havde ressourcer nok til at gøre deres arbejde.
Jeg indser nu, at et af problemerne for dem og overleverne fra Grenfell Tower
var måden, myndighederne havde overhørt dem på,
og det forværrede jeg bare ved ikke straks at tage derhen.
I dag indledtes en offentlig undersøgelse af Grenfell-tragedien,
der kostede 72 mennesker livet.
Jeg beordrede efterforskningen hurtigt, fordi den var vigtig
i betragtning af omfanget af tragedien.
Det var vigtigt, at vi virkelig gravede ned i, hvad der var sket.
Min rolle som chefadvokat i undersøgelsen var at være en medborger.
En nysgerrig medborger, som ser, der har været en frygtelig brand
og vil vide, hvad der skete og hvorfor.
Den offentlige undersøgelse ser på begivenhederne den nat
og også nødtjenestens respons.
- Jeg lover ærligt og oprigtigt... - Jeg lover ærligt og oprigtigt...
Problemet med undersøgelsen var det svære følelsesmæssigt,
og hvad man kan kalde det svære retsmedicinsk.
- Hele sandheden. - Hele sandheden.
- Og kun sandheden. - Og kun sandheden.
Den følelsesmæssige vanskelighed kom tidligt,
da jeg afhørte de brandmænd, der ankom først om, hvad der skete den aften.
Jeg besluttede at prøve at gå op på 20. sal for at hente lillesøsteren.
Der er en kontekst, jeg vil vise dig baseret på din udtalelse.
Du skal se side syv af din udtalelse.
"Jeg troede, jeg fandt nummer 176, men jeg brugte lygten
og gik helt tæt på døren.
Jeg gik videre til naboen og så, at det var 175."
Bankede du på døren
eller råbte til nogen, der måske var i lejlighed 175?
Nej.
- Må jeg sige... - Selvfølgelig.
Til de pårørende til menneskerne i lejlighed 175...
Jeg ledte efter en anden pige. Jeg vidste ikke, der var nogen derinde.
Det er i orden. Tak.
Meget blev forsømt på institutionelt niveau af brandvæsnet.
Der var også fejl på stedet. Operationen gik ikke godt.
Men man skal også huske,
at den smerte, der må komme af at være den, der skal redde folk,
men som ikke kan, er virkelig svær.
Bare det alene er virkelig svært at leve med.
Velkommen til dagens høring, hvor vi skal afhøre brandkommissæren.
Jeg sværger ved Gud...
Før undersøgelsen var et af mine spørgsmål om London Brandvæsen:
Hvorfor lærte de intet af Lakanal House?
Og kun sandheden.
Jeg hørte, at der var advarsler til Londons Brandvæsen.
Vi vidste, bygningerne var beklædt. Vi vidste intet om den slags brande.
I de kurser, jeg har taget,
forlod vi os på Bliv, hvor du er-reglen indtil Grenfell.
Og vi havde ikke en plan B.
Det er et lysbilledshow produceret af London Brandvæsen.
Mange afsløringer kom frem om Londons Brandvæsen
i Grenfell Tower-undersøgelsen, især om hvor meget de vidste.
Det mest opsigtsvækkende eksempel var en PowerPoint-præsentation,
som gik i detaljer om risikoen ved beklædningsbrande.
Så De det diasshow, da det blev produceret?
Nej.
Kan De forklare, hvorfor det kun blev vist til udvalgte specialister,
så selv De ikke så det?
Det aner jeg ikke.
Dette nøgledokument var ikke fremvist til brandmændene i frontlinjen.
Så indså folk, at det var et institutionelt problem.
Det er ikke individuelle brandfolk, der laver fejl den aften.
EKSTERN ILDSPREDNING
Hvis vi var mødt op til branden og havde viden til at indse:
"Det er en beklædningsbrand. Den kan ikke stoppes.
Så lad os ikke prøve, og lad os evakuere bygningen."
Hvis vi havde haft den viden, kunne det være endt anderledes.
Folk ville nok stadig være omkommet. Ville det være så mange? Jeg ved det ikke.
De vidner, jeg var mest interesseret i at se, var dem, der arbejdede for Arconic,
som havde besluttet at holde dette produkt på markedet
på trods af tests og advarsler.
Jeg ville se dem svare på: "Hvorfor gjorde du det?"
Arconic er et stort, globalt amerikansk firma,
men tre af dets ansatte nægter at aflægge vidnesbyrd.
Vi har set, at vidnerne fra Arconic,
som har valgt at udeblive fra den offentlige undersøgelse,
bare er nogle feje kujoner.
En offentlig undersøgelse her kan tvinge britiske statsborgere til at møde op,
men den har ingen magt til det mod udenlandske statsborgere.
Vi hørte ikke fra folk som Claude Wehrle, som har mange spørgsmål at besvare.
Men der var e-mails, der blev frigivet i en enorm pakke med e-mails fra Arconic,
hvori Claude Wehrle skrev noget henad:
"Åh gud, lad ikke klienten se prøveresultaterne."
- Åh gud! - Hvordan vil nogen hjælpe dem?
Overordnede i firmaet beordrer personalet
til at holde sandheden om produktets brandfarlighed meget fortrolig.
- Der er spædbørn i det højhus! - Hvor er folkene?
I Claude Wehrles e-mails stod der: "Vi er ikke rene."
Kom ud af det højhus!
En stor virksomhedsskandale blev afsløret.
..."ORDNE" SYSTEMET TIL AT BESTÅ
De vidste, at hvis de oplysninger blev offentligt tilgængelige,
ville ingen købe deres produkt.
IKKE "RENE"
I efterforskningen opdagede vi, at under Grenfell-aftalen
bad en chef om en sikkerhedsrapport om beklædningsprodukter.
Hun hørte, at PE-beklædning var uegnet til huse på over 12 m,
og at der var fare for ilddråber ved brand.
Og at jo højere huset er, jo stærkere skal brandmodstanden være.
Og at firmaet havde solgt tusindvis af kvm PE
til Grenfell Tower og tjent €115.000. Men der var ingen spørgsmål om sikkerhed.
Dette er den dystre side af
en multinational virksomhedskultur.
Hvor profit bliver så vigtig,
at alt andet er glemt.
De er firmaerne bag Grenfell.
Arconic.
Celotex, der fremstiller den brændbare isolering
sammen med et andet firma, Kingspan.
Alle disse fabrikanter, der kritiseres for deres materialer,
der blev brugt på Grenfell Tower.
I undersøgelsen blev jeg bedt om at være konsulent
for ofrene og de efterladte. Min rolle var at hjælpe advokaterne.
Jeg gennemgik dokumenter i en intens proces.
Det viste sig, at Kingspan testede et produkt, der hed K15 i 2005.
Men det produkt, de senere solgte på markedet, var ikke det samme.
Arconic gør det her. Celotex gør det der, og Kingspan gør det.
Vis mig et godt eksempel.
Vis mig en god person, der tager gode valg
og er historiens helt. Der er ingen helt i historien.
Den største årsag til, at ilden spredte sig så hurtigt i huset,
var på grund af PE ACM-beklædningen.
Jeg tænkte, alle bebrejder hinanden!
Den ydre brand blev spredt, i meget høj grad,
af Arconics polyethylen Reynobond ACM beklædningspaneler.
Hvis alle disse mennesker har ret, så var det ingens skyld.
Og det er problemet.
Celotex og Kingspans metode
til at forsikre markedet om, at deres produkter kunne bruges i højhuse,
var den kritiske årsagsfejl i tilfældet med Grenfell-branden.
Jeg ville ikke give hele skylden på et firma eller en enkeltperson.
Det er et systemisk problem.
Hvorfor var der ikke én, der kom frem og sagde:
"Det gør vi ikke. Sådan er vi ikke."
I VORES HJERTER FOR EVIGT
Jeg tror, undersøgelsen afslørede, at den offentlige sikkerhed
ikke var lige så interessant som den individuelle stræben efter profit.
Mit spørgsmål var:
Er det rigtigt, at TMO ledte efter den billigste beklædning
for at reducere det samlede budget?
Ikke den billigste. Vi ville have noget, vi fik byggetilladelse til.
Det forholdt sig bestemt sådan, at forholdet mellem beboerne i Grenfell
og TMO ikke var godt.
Det er en rapport om en efterforskningsrapport
om langvarige klager fra Kensington og Chelsea TMO:
"En række lejere, forpagtere og selvejere
er vrede over, at deres problemer ikke er blevet løst af TMO
på trods af flere års klager."
Har De nogensinde set det dokument før?
Jeg kan ikke huske, det blev sendt til mig.
Og hvis det blev sendt til mig, mindes jeg ikke at have læst det grundigt.
Man kunne se en manglende evne til at aflæse situationen.
En slags følelsesløshed og blindhed udviklede sig.
Jeg vil spørge Dem om en klage fra mr. Daffarn om brandsikkerhed.
Vi skrev denne blog i november 2016.
"KCTMO: Leg med ilden.
Det er en skræmmende tanke, at Grenfell Action Group
bestemt tror, at kun en katastrofal begivenhed,
som ender med store tab af menneskeliv,
vil kaste lys over den taktik,
som kendetegner denne onde styring af denne ineffektive organisation."
Det skrev vi seks måneder før branden.
Og Deres svar er på side et.
"Mr. Daffarns blog er en skræmmekampagne og kan gøre beboerne bange."
Vi opdagede, at vores blog, Grenfell Action Groups blog,
blev blokeret på kommunens og KCTMO's servere
så personalet ikke kunne se, hvad vi skrev.
Jeg bad IT-chefen fjerne blokeringen. Jeg syntes ikke, den hjalp.
Beboerne var folk, der skulle styres, ikke personer med hjem.
Jeg kan forestille mig, at mange af dem må have tænkt,
hvad var pointen? Hvad nyttede det?
Da undersøgelsen startede, havde jeg været meget frustreret over,
at regeringen nægtede at svare på spørgsmål om det.
Kommissionen indkaldte Brian Martin, der var ansvarlig for brandsikkerhed
i næsten 20 år før Grenfell-branden.
" Jeg sagde til ham: 'Hvis det skete midt om natten,
ville dødstallet nok være 10, 12 gange højere
end de seks, der døde i Lakanal House-branden.'
Brian Martins svar var: 'Hvor er beviserne? Vis mig ligene.'"
Sagde De til ham: "Hvor er beviserne? Vis mig ligene?"
Nej da.
Brian Martin kunne have haft en mere beslutsom holdning til brandsikkerhed,
især efter branden i Lakanal House.
Vi går til anbefalingerne, som retsmedicineren sendte...
Men han tog måske en mere passiv tilgang.
Kommentaren om, at De skal svare retsmedicineren,
ikke lefle for hende, viser Deres holdning til hendes anbefalinger,
som ikke er tegn på, at de blev taget alvorligt.
- Er De enig? - Det er en uformel kommentar.
Vi prøvede og kunne ikke få forandringer hurtigere.
Jeg følte, jeg ikke kunne gøre nok før for at forhindre sådan en tragedie...
Ja, det er noget, jeg har måttet leve med.
De ville ikke lytte dengang.
I de sidste par måneder har jeg læst beviserne.
Det blev klart for mig, at der var flere lejligheder,
hvor jeg potentielt kunne have forhindret, at det skete.
Derfor endte jeg med at blive det eneste fejlpunkt i afdelingen.
Det er derfor, jeg tror, vi ikke forhindrede, at det skete.
Det er jeg frygteligt ked af.
Er du enig, når Martin kalder sig det eneste fejlpunkt?
Interessant. Ikke nødvendigvis.
Der er andre at bebrejde, fra mit perspektiv.
Jeg sværger ved den almægtige Gud...
Eric Pickles var udenrigsminister med ansvar for brandsikkerhed før Grenfell.
...og kun sandheden.
Det er vigtigt for alle, der aflægger vidnesbyrd i en efterforskning
at indse, at målet er finde sandheden.
Og ved at aflægge vidnesbyrd skal folk også erkende,
at denne undersøgelse bliver holdt, fordi folk døde.
Stil gerne så mange spørgsmål, De vil,
men må jeg med al respekt minde Dem om,
at De lovede, at vi ville være færdige til morgen.
Og jeg har ændret min kalender for at kunne være her.
Jeg har en meget travl dag med møder med folk.
Men dette er vigtigst af alt.
Men jeg beder Dem om at bruge tiden fornuftigt.
Javel.
Lord Pickles blev spurgt flere gange om de konservatives ønske om
at afregulere og afskaffe sundheds- og sikkerhedsregler i årene før Grenfell.
Regering dengang,
før jeg blev premierminister, var opsat på at sikre,
at de, så vidt muligt, reducerede antallet af forordninger.
Jeg tror, at kan vi se fra undersøgelsen, at for mange mennesker
bare ikke så på de forordninger
med en følelse af at indse betydningen af dem for at beskytte folk.
Deres afdeling var altid fortaler for afregulerings-dagsordenen,
som medførte en total mangel på god kontrol mht. folks sikkerhed.
Det er uvenligt at tro.
Og jeg må sige, uden at blive for følelsesladet,
jeg svor sgu på Bibelen!
Jeg svor på Bibelen.
Jeg er kristen.
Og hvad der skete i Grenfell var, at der er en forordning der,
men den var desværre ikke god nok.
Den kunne ikke virke, fordi virksomheder fandt en vej udenom.
Vi må ikke glemme, at det ikke handler om
afregulering, en ind, en ud.
I sidste ende handler det om de navnløse...
Jeg tror, det var 96 personer, der døde i Grenfell-branden.
Det er dem, vi bør tænke på.
Som alle ved, døde 72 beboere i Grenfell Tower.
Der var 96 ofre i Hillsborough-katastrofen.
Tallet 72 bør alle huske,
hvis det er vigtigt for dig. Hvis det ikke er vigtigt for dig,
så glemmer du det og roder det sammen med en anden katastrofe, hvor arbejdere døde.
Alle havde et liv og en forventning til livet.
Det var en brand, der var kommet ind i deres hjem udefra.
Og for mig var det en gruopvækkende hændelse.
Der er flere ting, vi alle skal lære.
Et af de vigtigste spørgsmål for mig var dette spørgsmål om et land, der følte,
at der var en gruppe mennesker, hvis boligtype, de boede i,
betød, at de var andenklasses folk for andre.
Og det har vi set igen og igen.
Myndighederne har behandlet folk som andenrangsborgere.
Jeg håber, at vi efter Grenfell-tragedien kan udrydde den opfattelse.
Efter 312 dage og 300.000 dokumenter er undersøgelsen slut.
Formandens rapport vil fremstille anbefalinger.
Men indtil videre kan familier kun vente.
Der begyndte at være små forsamlinger den 14. i hver måned uden for højhuset.
Og så blev det til en march hvert år på årsdagen.
Det er også lokalsamfundets demonstration,
der viser, at vi er her og venter på retfærdighed.
Jeg begyndte at kigge på sociale medier.
Jeg så en besked fra en af mine venner, som jeg ikke havde talt med i lang tid.
Og så
indså jeg, at jeg ledte efter deres niece.
Det stod vist langsomt klart, at i stedet for at gå ned
var hun gået opad for at undslippe røgen.
Hun var gået op til toppen
og døde på 23. sal.
Hele min verden styrtede sammen.
JESSICA URBANO RAMIREZ 12 ÅR
Han lagde kvinderne og børnene på sengen.
Og han var den sidste, der døde.
Og hans lig blev fundet ved fodenden af sengen,
hvor han sad på gulvet.
Vi ved det, og det er derfor, vi siger, han var trøstende.
Han var et... anstændigt menneske.
RAY "MOSES" BERNARD 63 ÅR
Han ville have taget sig af dem til det sidste.
Jeg tænker meget på dem.
Vi fandt ud af, hvem de mennesker var, vi ikke kunne redde.
Det er aldrig sket før.
Og det var hårdt.
ZAINAB DEEN 32 ÅR
JEREMIAH DEEN 2 ÅR
Han havde ingen muligheder udover at prøve at flygte ud ad vinduet.
Han prøvede at bruge lagenerne, som var bundet sammen.
Men jeg tror ikke, han nåede hele vejen ned,
så han faldt ned fra vinduet.
Hvis du springer ud ad vinduet, har du mistet håbet.
Og jeg er meget vred på alle, der var ansvarlige for hans død.
Efter branden blev vi kørt til King's College Hospital.
Lægerne kom og sagde, de ville tale med mig.
De sagde, de måtte vælge at redde Andreia eller barnet.
De sagde: "Under disse omstændigheder tager vi morens side."
Jeg sagde: "Jeg forstår. Det er det, I skal."
Så sagde de, at Logan var død.
72 mennesker døde.
Atten af dem var børn,
heriblandt min søn, som var det yngste offer.
De blev alle frarøvet det, de kunne være blevet til.
Der var engang...
MEHDI EL-WAHABI 8 ÅR
...en dreng på en båd.
Han levede lykkeligt til sine dages ende.
NUR HUDA EL-WAHABI 15 ÅR
ISAAC PAULOS 5 ÅR
YAHYA HASHIM 13 ÅR
YAQUB HASHIM 6 ÅR
Så skriv det i alle aviserne...
FIRDAWS HASHIM 12 ÅR
Læs alt om det
Man føler dig skyldig på en måde.
Jeg føler mig skyldig over, at jeg er i live og lever mit liv.
Og det gør de ikke.
Syv år efter branden i Grenfell Tower
bliver en rapport offentliggjort om, hvad katastrofen skyldtes.
Efterforskningen kan ikke straffe eller kompensere.
Der kommer nok retssager for at gøre det.
Vi skal straks høre fra formanden.
Ikke alle bærer samme grad af ansvar,
men alle bidrog til det på en eller anden måde.
I mange tilfælde pga. inkompetence, men i andre tilfælde
på grund af uærlighed og grådighed.
En fældende slutrapport om Grenfell-katastrofen.
Så mange tilfælde af uagtsomhed, at det næsten er ufatteligt.
Og det er ordet "undgåelig", der virkelig rammer en.
Hvad de familier vil have, er retsforfølgelse.
Men de har fået at vide, at det ikke sker i årevis.
Deres liv er sat i bero, mens de ansvarlige går fri.
Undersøgelsen gav 58 anbefalinger.
Øverst på listen er en ændring af byggereglementerne.
Lad mig præsentere Pete Apps,
en journalist, der har støttet kampen for retfærdighed i dette lokalsamfund
siden branden for syv år siden i dag.
Byd ham hjerteligt velkommen.
Som mange andre her er jeg mødt op til disse tavse marcher i syv år.
Til hver march bliver 72 navne altid læst op.
Jeg vil give jer en liste med navne til.
De navne vil mange have, vi glemmer, men det gør vi ikke.
Så husk RBKC.
"Jeg undskylder af hele mit hjerte
til beboere i Grenfell, fordi vi ikke lyttede og beskyttede dem."
Kommunen har gennemført anbefalinger fra undersøgelsen
og arbejder på resten.
De bestiller en ekstern, uafhængig gennemgang af deres kultur
med overlevere, der holder dem ansvarlige.
Husk Londons Brandvæsen.
Brandvæsnet siger, Grenfell var den største udfordring nogensinde.
De har ændret kurser, udstyr og regler og lærer af tragedien.
De 29 anbefalinger er gennemført. Arbejdet fortsætter med resten.
For at være ærlig kan det sikkert ske igen.
Vi ved stadig ikke, hvem de mennesker er, der skal i fængsel,
så de får mig bare til at føle mig fortabt nu.
Pickles undskyldte for sin opførsel:
"De døde huskes med værdighed af deres familier og os alle."
Han kommenterede ikke filmen og kom i overhuset i 2018.
Husk KCTMO.
"Vi er bevidste om, hvor slemt tragedien har påvirket
de efterladte, overleverne og Grenfell-samfundet.
Vi erkender, at TMO bidrog til det, og beklager dybt."
Der er gået lang tid, og lidt har ændret sig.
Det handler Grenfell om.
Det er en hjerteskærende historie om utrolig grusomhed
mod borgere i et land, hvor vi sikkert ikke tror, vi opfører os sådan.
Husk Kingspan.
"Rapporten viser entydigt, at isoleringen var ligegyldig.
Årsagen til, at ilden spredte sig,
var PE ACM-beklædningen, som Kingspan ikke lavede."
K15-produktet var sikkert i et kompatibelt system.
Husk Celotex.
Firmaet sagde, tests viste, isoleringen ville have været sikker
sammen med ikke-brændbar beklædning, i modsætning til Grenfell.
Indtil menneskeliv betyder mere end profit, bliver det aldrig anderledes.
Der er tusindvis af bygninger,
der stadig har den brændbare beklædning.
Husk Arconic.
"Dette produkt var sikkert at bruge og måtte sælges i Storbritannien."
AAP skjulte ikke oplysninger
eller vildledte et certificeringsorgan eller folk."
Claude Wehrle, Rydon og Brian Martin kommenterede ikke filmen.
Retfærdighed er ikke kun fjernelse af alle de farlige beklædninger,
der er på de andre bygninger.
Men også at beslutningstagere i de organisationer
stilles til ansvar
for min brors død og de andre 71 ofre.
Tro ikke, I slap godt fra det.
Vi husker jeres navne i vores sind og på vores læber,
indtil vi får retfærdighed for de 72 navne, vi har i vores hjerter.
Tusind tak.
Den britiske regering anerkender rapporten og problemerne, der skal løses.
Da filmen blev lavet, boede hundredtusindvis
stadig i huse med farlig beklædning.
Bliv, hvor du er-reglen gælder stadig i højhuse i Storbritannien.
Vi vil bare have retfærdighed.
Det er ikke for meget forlangt.
Efterforskningen af Grenfell-branden i 2017 fortsætter.
Da filmen blev lavet, var ingen blevet anholdt.
TIL MINDE OM DE 72, DER MISTEDE LIVET I GRENFELL
Tekster af: Pernille G. Levine