Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Brannvesenet.
Ja, hei. Det brenner i leilighet 16 i Grenfell Tower.
Det er i femte etasje.
-Greit. - Fort, fort, fort!
-De er på vei alt. - Det brenner.
Ja, jeg vet at det brenner, men du har nettopp ringt.
Det går bra med deg, sant?
Kom dere ut!
Vi var de første som ankom åstedet.
Jeg har ikke ord. Det var bare kaos.
Kom dere ut av blokka!
Det føltes som at jeg sto midt i en katastrofefilm.
Hele den ene siden av bygget var helt oppslukt i flammer.
Jeg hadde aldri sett noe lignende.
- Det er som i Inferno i flammer. Fy faen. - Hvordan er det mulig?
Da folk så at en slik katastrofe fant sted i Storbritannia,
tenkte mange: "Hvordan kunne dette få skje her?"
Det ser ut som at deler av bygget faller av.
Jeg har aldri sett lignende. Det er rene 11. september.
På Grenfell oppsto noe jeg aldri hadde sett før,
en brann som slukte et helt bygg.
- Herlighet! - Hvordan kan noen hjelpe dem?
Det var åpenbart at noe hadde gått fryktelig galt.
Vi har mange spørsmål, særlig om kledningen på dette bygget.
Arconic lagde aluminiumskledningen.
Jeg husker jeg tenkte at noen måtte ha vært grovt uaktsomme.
Hva skjedde? Hvordan ble den solgt? Jeg forstår ikke.
Testresultater ble tuklet med og tilslørt.
Vi sitter nå med så mye bevis på alvorlige misgjerninger,
og ennå er ingen pågrepet.
Advarsler om at bygget var en brannfelle ble tilsynelatende ikke hørt.
Nå er politiet på åstedet.
- Hva vil vi ha? - Rettferd!
- Når vil vi ha det? - Nå!
Vi vil ha svar!
Jeg tenker alltid på det. Hvorfor måtte dette skje?
Folk mistet livet.
Folk mistet venner og familie.
Jeg lurer stadig på hvorfor.
- Vi vil ha svar! - Vi vil ha rettferd!
GRENFELL-KATASTROFEN: AVSLØRT
NORDRE KENSINGTON
VEST I LONDON
Nyheter fra BBC klokka fire. Dette er Fenella Fudge.
Mye solskinn, og sola blir hos oss hele dagen.
Temperaturen blir 24 eller 25 grader, og kanskje til og med opp mot...
Ingen endring på topp tre.
Luis Fonsis "Despacito" har ligget en måned på førsteplass.
Den er nå den fremmedspråklige låta som har ligget der lengst i vår historie.
I 2017...
Jeg husker en del kjente låter fra den tida.
"Despacito" var en stor hit.
Jeg husker at mamma spilte den mye, hjemme og i bilen.
Jeg heter Esi, og du hører på den største radiokanalen i vestre London.
Dette er åpenbart årets sommerlåt.
Det er J Hus med "Did You See".
GRENFELL-BEBOER
Ja da.
Jeg gledet meg til å begynne i 9. klasse.
FAMILIEN GOMES
Det gikk mot sommer, det begynte å bli varmt.
Jeg vil si jeg var veldig sprudlende.
Jeg var veldig glad.
Jeg har alltid villet ha gode karakterer.
Ja, jeg var en flink, glad tolvåring.
13. JUNI 2017
Jeg husker den kvelden. Vi dro ut og spiste middag.
Vi kjørte hjem rundt klokka 23.30.
Så fikk jeg en melding fra en venn.
GRENFELL-BEBOER
"Vil du spille Xbox?"
Vi spilte noen runder, men jeg skulle jobbe neste dag, så jeg slo av og la meg.
Så enkelt var det, egentlig.
Det er veldig varmt igjen. Makstemperaturen ble 26 grader.
Jeg tror jeg la meg rundt midnatt.
Jeg sov i treningsrommet på den tida,
bare fordi jeg ikke likte å ligge på sovesalen...
BRANNMANN
...med illeluktende brannfolk.
14. JUNI 2017, KLOKKA 23.54
Brannvesenet.
Drøyt!
Galskap.
Alarmen gikk rundt fem på ett.
Vi var på vår lokale stasjon i nordre Kensington,
så Grenfell Tower var i vårt område.
ELLEVE MINUTTER ETTER AT BRANNEN OPPSTO
Da vi ankom, så vi at det røk fra et vindu,
og der visste vi at brannen var.
Vi gikk inn i blokka.
To brannkonstabler gjorde seg klare med fullt røykdykkerutstyr.
Vi hørte dem slå inn døra og gå inn i leiligheten.
Det var en ordinær kjøkkenbrann,
som de klarte å slukke ganske raskt.
Som vanlig etter å ta slukket en brann, brukte de varmekameraet
for å se seg rundt og sjekke at det ikke ulmet noe sted.
Det var da de la merke til gnistene som fløy rundt,
og så skjønte de at brannen hadde spredd seg.
Jeg sendte inn neste team for å gi dem forsterkninger.
Jeg har sett andre branner spre seg til leiligheten over.
Selv om det er uvanlig,
var det ikke fullstendig utelukket
at brannen kunne bevege seg til leiligheten over.
Jeg hadde altså ingen grunn til å tro at vi ikke snart ville dra igjen
og fortsette på nattskiftet vårt.
Jeg kom ned i første etasje, og der møtte jeg ei tenåringsjente
som fortalte meg at lillesøsteren hennes
var oppe i 21. etasje,
og hun lurte på om det var greit at vi dro opp og hentet henne.
Søsteren het Jessica.
GRENFELL-BEBOER
Jeg trodde jeg skulle ta en rask tur opp for å hente søsteren,
og så fortsette med det jeg drev med.
Jeg var ikke bekymret.
Jeg trykket på heisknappen.
Plutselig kom lyset på i en annen etasje.
Femten.
Dørene åpnet seg,
og en masse svart røyk fylte heisen.
Jeg tenkte: "Jeg er i trøbbel. Jeg må ut, jeg trenger utstyr,
og jeg må skaffe det raskest mulig, for å få den jenta ut av den leiligheten."
Den store nyheten denne morgenen er at det brenner i ei boligblokk i London,
og det bekreftes at det gjelder Grenfell Tower.
Folk spør seg hvordan en bygning laget av betong
kan bli oppslukt av flammer så fort.
Kom dere ut!
På få sekunder var den overtent. Jeg har aldri sett lignende.
Det var som i en katastrofefilm.
Jeg har skrevet om Grenfell i sju år.
Teller du opp alle artiklene mine, er det nå over tusen stykker.
Da folk så at en slik katastrofe fant sted i London, i Storbritannia...
NYHETSREDAKTØR I INSIDE HOUSING
...tenkte mange: "Hvordan kunne dette få skje her?"
Det rokket ved folks oppfatning av landet de bor i, tror jeg,
det at noe sånt var mulig her.
Saken forandret livet mitt.
Yrkeslivet mitt før og etter Grenfell er to helt forskjellige ting.
Jeg hadde bare vært nyhetsredaktør i fem eller seks måneder,
så jeg ble på en måte kastet ut på dypt vann.
Jeg tror alle husker første gangen de så de bildene.
Man skulle ikke tro at et sementbygg...
I kjølvannet av en brann som Grenfell-brannen
oppstår det et ønske, særlig i mediene,
om å finne en enkel syndebukk, et enkelt narrativ.
Noen de kan trykke bilde av i avisa.
Noen de kan omtale som skurken som fikk det til å skje.
Avisa Daily Mail publiserte en svært aggressiv sak
der de navnga eieren av leiligheten der brannen oppsto.
DENNE MANNENS KJØLESKAP STARTET GRENFELL-BRANNEN
Det ble hevdet i sosiale medier
at det hadde noe med islamsk terrorisme å gjøre,
selv om han var etiopisk-ortodoks kristen og hadde jomfru Maria på veggen.
- STO MUSLIMER BAK BRANNEN? - OM DET IKKE VAR FOR DEM...
- BRANNEN SKYLDTES EN ISIS-BOMBE. - STATEN FREMMER MUSLIMER.
Han var sjåfør for Uber.
Han hadde bodd i en leilighet i 5. etasje i Grenfell Tower i 25 år.
Det er i femte etasje. Fort, fort, fort! Det brenner.
Politiet foreslo at han burde gå under jorda
som følge av all trakasseringen,
for da Daily Mail begynte,
ville også alle de andre avisene skrive om ham.
GRENFELL-BEBOER IDENTIFISERT
Han var en overlevende, et offer for det som skjedde.
Han var absolutt ikke ansvarlig for noe av det som skjedde i blokka.
RETTEN FASTSLÅR AT BEBOEREN VAR USKYLDIG
Det er 14. juni...
Jeg satt med en følelse av at noe hadde gått alvorlig galt her.
Derfor ville jeg finne folk som visste mye om brannrisiko i høyhus,
og stille dem flest mulig spørsmål.
Jeg fikk en telefon tidlig om morgenen. Det var BBC.
Så var det Sky News. Det var ille.
Jeg sjekket nyhetene på nettet, og så straks en storbrann.
Jeg har etterforsket branner i høyhus en god stund.
Da jeg så bildene av brannen, skjønte jeg at den trolig skyldtes kledningen.
BRANNFORSKER
Vi gikk raskt i gang med å se nærmere på ACM, som er en type kledning.
ACM er en type aluminiumskompositt.
Man ser at det er aluminium her og aluminium her,
og så er midten, den tykkere, mørkere delen, av polymerer.
Polymerer vil si plast. All plast er brennbar.
Blant polymerene som brukes i midten, er den mest populære PE, polyetylen.
Dette er faktisk ren PE.
Her ser vi at materialet er svært brennbart,
så det er ikke trygt.
Materialer i aluminiumskompositt er farlige,
for de gjør at en brann sprer seg fort og blir vanskelig å slukke.
Dette byggematerialet var blitt veldig populært på 2010-tallet.
Det ble brukt i bygg på alle kontinenter.
Det ble solgt mange millioner kvadratmeter av det.
Mange selskap verden over produserte, markedsførte
og solgte ACM, blant andre Alcoa.
Du trenger ikke lete for å se det. Du sitter på et hotell
eller på et fly og sjekker e-posten din.
Da er sjansen stor for at aluminiumet du ser,
kommer fra Alcoa Alumina.
ALCOA: MULIGHETENES MATERIE
Firmaet "Aluminum Company of America" ble forkortet til Alcoa.
TIDLIGERE ALCOA-SJEF
Det var et av de gamle, store, prestisjefylte selskapene i USA,
med mange produkter på ulike markeder.
Vinger til fly.
Aluminiumspanel brukt i bilindustrien.
De var veldig store på børsen.
De tenkte at aksjeverdien kunne heves ytterligere
ved å dele opp selskapet.
Arconic. Innovasjon fra ingeniører.
Det var det som ble Arconic.
Arconic var en del av Alcoa, og deres kontor i Frankrike
håndterte salget av ACM-kledning til Grenfell Tower.
Mens etterforskerne vurderer skadene,
er det én leverandør som utmerker seg: Arconic.
Arconic lagde aluminiumskledningen.
Det synes på flere kilometers avstand...
Da bygget brant, fant jeg ut at Arconic hadde vært involvert.
Jeg husker at jeg tenkte:
"Håper virkelig de ikke brukte polyetylen-plater."
Ettersom det er et petroleumsbasert produkt,
så kan det brenne, og det kan brenne voldsomt.
Når det er snakk om et høyhus,
hvis det er brukt noe som er svært lettantennelig,
så får ikke folk tid til å evakuere.
Her lå det familier og sov.
Noen ble sittende fast inne.
Etter en stund kom det fram at det var blitt brukt polyetylen-plater.
Hvordan ble de solgt?
Hvorfor ble de solgt? Vi ville ikke gjort det slik i Nord-Amerika.
Hvordan skjedde dette?
Bak hvert vindu var det et hjem.
Mange er nå bare aske.
Da Grenfell ble tilgjengelig for meg, var jeg litt skeptisk til å bo i blokk.
Men faren min sa alltid at du kjenner det, når du går inn i en bolig,
om den passer deg eller ikke.
Jeg fikk den følelsen av leilighet 134.
GRENFELL-BEBOER
Jeg forelsket meg faktisk i den.
Jeg var på jobb. Andreia ringte meg og sa: "Jeg har gode nyheter."
Jeg sa ja.
Vi skulle skape et hjem. Vårt permanente, felles hjem.
Jeg tror jeg var to år, eller i ferd med å bli to år,
da vi flyttet dit.
Jeg pleier å si at Grenfell var hjemmet mitt.
Fra vinduet på rommet mitt så jeg alltid London Eye.
Jeg følte meg heldig, egentlig, for vi fikk se ting fra oven,
og det er det naturlig nok ikke mange som får.
Å, du godeste.
33 MINUTTER ETTER AT BRANNEN OPPSTO
Vi lå altså og sov.
Når du sover og du hører mye oppstyr, så våkner du ikke av én lyd, men av mange.
HER BODDE MARCIO
Da var det at naboen banket på døra vår. "Bank, bank, bank."
Andreia sto opp for å åpne døra.
Det var Helen og datteren hennes, Lulya.
De sa: "Det brenner!"
Jeg sa: "Kom inn. La oss finne ut hva som foregår."
GRENFELL-BEBOERE
Jeg husker at naboen min vekket meg,
og at jeg syntes det var rart.
"Hva gjør du her, midt på natta?"
Jeg ble veldig forvirret,
men så sa hun at det hadde begynt å brenne.
Søsteren min, Megan, sov fortsatt. Jeg spurte mamma: "Skal jeg vekke henne?"
Hun sa: "Nei, ikke ennå, i fall det ikke blir nødvendig."
Jeg trodde brannen bare skulle forbli i den leiligheten, og at det var det hele.
Jeg prøvde å se ut av vinduet i 22. etasje.
Jeg så bare blålysene fra brannvesenet.
Ja, jeg trodde at alt ville ordne seg. Jeg følte ikke at jeg var i fare.
Jeg klarte fortsatt ikke å forstå omfanget av brannen.
Er noen i brannvesenet tilgjengelig, over?
Jeg visste at jeg måtte finne den lille jenta, Jessica.
Jeg var svært urolig,
for det var røyk overalt, og den lille jenta var alene.
Jeg løp ned trappa.
Jeg tror ikke jeg så noen andre, hverken beboere eller kolleger.
Jeg kom ned i første etasje.
Jeg hører deg.
Da sto alt helt på hodet.
Det var mye prat over radioen.
Hva er posisjonen din?
Brannfolk i røykdykkerutstyr sto klare.
Bare dra til stedet. Hold oss oppdatert.
Jeg hentet utstyret mitt
og jogget inn i bygget igjen.
Da jeg møtte to brannkonstabler fra min stasjon,
forklarte jeg at Jessica var i 21. etasje,
og at vi måtte opp dit for å få henne ut.
Vi så etter leilighet 176.
HER BODDE JESSICA
Døra sto litt på gløtt.
Leiligheten var full av røyk.
Vi lette gjennom leiligheten to ganger.
Vi ropte, vi banket i veggene, vi gjorde alt vi kunne.
Men vi klarte ikke å finne henne.
Vi håpet inderlig at hun hadde forlatt leiligheten
og kommet seg ned.
De veiver med lys!
Ja, det håpet jeg på.
Det er noen som veiver med lys! Kan dere ikke hjelpe dem?
I Storbritannia har vi en brannregel som lyder "bli inne".
Vi har tro på at bygninger bygges på en måte som gjør
at brann blir værede der den oppsto i to timer.
Brannvesenet i London har full tiltro til "bli inne"-regelen,
til tanken om at brann i våre høyhus aldri sprer seg mellom leilighetene.
Men da klokka ble 01.30 den natta,
hadde brannen kommet seg inn i flere dusin boliger rundt om i blokka.
Det brant i mange adskilte leiligheter.
Til tross for denne utviklingen i bygget fikk folk beskjed om å bli inne.
Jeg lå i senga mi,
og så hørte jeg røykvarsleren til naboen. "Pling, pling, pling."
HER BODDE EDDIE
Rundt fem minutter senere hørte jeg roping,
og det var ikke vanlig på den tida av døgnet.
Min første tanke var at vi hadde blitt rådet til å bli inne.
Jeg så for meg å bli i leiligheten min og ringe brannvesenet,
men i samme øyeblikk ringte mobilen min.
Det var en nabo fra etasjen under,
som alt hadde kommet seg ut av bygget.
Han ropte til meg.
Han ropte til meg på et så innstendig vis.
"Kom deg ut! Kom deg ut av bygningen!"
Det var noe så innstendig ved det han sa,
så da bestemte jeg meg for å gå ut.
Jeg gikk ned til en liten folkemengde med noen beboere og noen tilskuere.
Brannen var så voldsom.
Den er det voldsomste jeg har sett i hele mitt liv.
Første gangen jeg ringte brannvesenet, var jeg nok fortsatt ganske rolig.
HER BODDE MARCIO
Jeg ville ikke vise noen nervøsitet eller noen frykt foran jentene mine.
"Vi er i denne leiligheten, nummer 183, i 22. etasje.
Jeg har min gravide kone her."
Andreia var gravid i sjuende måned med en liten gutt.
Hun har astma.
De sa de var i kontakt med sentralen og skulle sende hjelp.
Jeg sa til jentene at vi kunne forberede oss,
for tanken var at så snart de banket på døra, skulle vi gå ut.
Jeg vet at pappa ringte dem flere ganger.
De ba oss holde oss inne.
Men brannen nærmet seg, så det rimte bare ikke.
Ja, vi ser bevegelse.
Jeg husker at jeg og mamma stadig sa: "Ring dem igjen."
- Herlighet! - Kan noen hjelpe dem? Vær så snill!
- Herlighet! - Kan dere hjelpe dem?
Sentralt i Grenfell-tragedien sto brannfarlig kledning.
OSLO I NORGE, 2007
Kledningen ble laget av Arconic, et internasjonalt selskap.
I september 2007
dro Arconics markedssjef, som het Gerard Sontag,
på forretningsreise til en bransjekonferanse i Norge.
Den ene presentasjonen på den konferansen handlet om aluminiumskompositt.
Om hvor farlige slike produkter var.
Faktisk ble de sammenlignet med å feste en tankbil med bensin utenpå et bygg.
BRANNENS FRAMFERD
Det var en så klar og sterk advarsel som det er mulig å få.
Det satt en sjef fra Arconic i salen og hørte på den presentasjonen.
Han kom hjem og var ganske skremt.
Han visste at Arconic solgte den brannfarlige versjonen av ACM.
MERXHEIM I FRANKRIKE
Da sendte han en helt klar advarsel til sine overordnede.
ARCONICS PRODUKSJONSANLEGG
Om at brann i bygg med slike produkter kunne ta livet av 60-70 mennesker.
Den advarselen kom i 2007, ti år før Grenfell.
...TA LIVET AV 60-70 PERSONER...
Dessverre tror jeg ikke den advarselen kom overraskende på dem.
Arconic hadde nemlig allerede testet produktet sitt,
men de holdt testresultatet hemmelig.
Arconic gjennomførte to tester.
I den ene ble produktet testet da det hang på en vegg
og var festet med nagler.
I den andre ble produktet testet da det var blitt bøyd til en L
og hektet på skinner som var festet til veggen,
i det de kaller en kassett.
Forskjellen på nagler og kassetter handler mest om estetikk.
Det vi vet, er at kassettene man lager ved å bøye ACM-platene,
gjør at gnistene kan samle seg i bunnen.
Det skaper store flammer nederst på kassetten,
og det skjer på hver og én av dem.
De brenner ti ganger så fort.
De avgir syv ganger så mye varme og tre ganger så mye røyk.
Hvordan reagerte Arconic? Heller enn å merke seg resultatene, lære av dem
og levere trygge produkter til folk, gjorde de det motsatte.
Jeg skulle ønske de hadde tatt affære.
I 2011 gjennomførte Arconic en ny test av ACM-kledningen.
Da oppsto det raske, store flammer som de ble nødt til å stanse.
Claude Wehrle var teknisk sjef hos Arconic i denne perioden,
og ironisk nok jobbet han frivillig som brannmann.
TEKNISK SJEF VED ARCONIC
Testlaboratoriet sendte en e-post til Claude.
"Hallo, Wehrle. Vi har utført en test av produktet deres.
Merknader:
Store biter falt av kortsiden,
store deler av overflaten tok fyr og kritisk høye temperaturer oppsto,
så vi måtte avbryte den påbegynte testen."
Hvis et produkt ikke består en test,
så holder man igjen produktet og stanser produksjonen.
Man lar ikke noe mer leveres til kunden.
Man ville aldri ignorert det og sett en annen vei.
Ingenting endret seg. De fortsatte å selge det.
I en intern e-post fra Arconic står det:
"Etter dagens test fikk platene karakteren F."
Det er utenfor skalaen, det er stryk.
Og så står det bare: "Oi, da."
KASSETTENE FIKK I DAG KARAKTEREN F.
OI, DA...
Nå visste de at om de bøyde platene og ga dem en viss form,
ville det få slike grufulle følger ved brann.
Dessverre var det den formen som endte opp med å bli brukt
utenpå Grenfell Tower.
Det jeg likte aller best, var å drikke kaffen min
ved vinduet mitt i Grenfell Tower,
mens jeg hørte på musikk sammen med min bror Mohammad.
Den tida i livet var veldig fredelig.
Blokka pleide å være fin.
Jeg sa: "OK, det er et fint sted. La oss flytte dit."
GRENFELL-BEBOER
Så jeg og min bror Mohammad flyttet inn i den leiligheten
i september 2016.
Det var bare ett år mellom meg og Mohammad.
OMARS BROR
Vi hadde et nært forhold.
Han var bestevennen min, ikke bare broren min.
Jeg kom inn på universitetet, og det samme gjorde Mohammad.
Så fikk vi oss jobb.
Vi trivdes godt sammen. Vi trivdes godt i den leiligheten.
EN TIME ETTER AT BRANNEN OPPSTO
Den natta hørte jeg noe bråk.
Skrik fra folk utenfor, ambulanser, politibiler.
Jeg gikk straks ut av rommet mitt, og så snart jeg gjorde det,
så jeg broren min stå i gangen. Han sa: "Omar, det lukter røyk."
Vi hadde på oss pysj, og sa: "Vi går."
Da vi åpnet døra,
ble vi sjokkert over mengden røyk i korridoren.
Vi gikk bort til vinduene og ropte til folk ute. "Hei! Hjelp!"
Politiet eller brannvesenet sa: "Bli der, vi kommer til dere."
Vi tenkte: "Greit, de gjør noe,
og de kommer hit for å hente oss,
eller for å gi oss beskyttelsesutstyr, slik at vi kan gå ut."
Jeg kommer fra Syria, så da jeg bosatte meg i Storbritannia,
tenkte jeg at jeg var i sikkerhet og på rett sted.
I årene før Grenfell-brannen
var det mange grupper som la press på myndighetene
for å få endringer i sikkerhetsforskriftene.
Det var særlig som følge av én brann i 2009,
i et bygg som het Lakanal House, sør i London.
Brannvesenet ankom stedet på få minutter, men det brant så kraftig...
3. JULI 2009 LAKANAL HOUSE
...at det tok timevis å nå fram til de seks som døde, deriblant to barn og en baby.
Det var en veldig rask og kraftig brann.
Brannfarlige materialer ble brukt i konstruksjonen av bygget.
REPRESENTANT FRA BRANNVERNFORENINGEN
Det bidro til at brannen spredde seg så raskt.
Lakanal House-brannen ga oss en åpenbar mulighet
til å merke oss dette og forbedre brannsikkerheten.
Foreningen vår fikk et møte med flere parlamentsmedlemmer i Westminster.
Vi gjorde alt vi kunne for å skape endring,
foruten å stoppe dem på gata, gripe tak i dem og ta dem i nakkeskinnet.
Jeg jobbet for å bevise overfor dem
at brannveiledningen vår ikke var egnet til formålet.
Den var lite brukervennlig,
og den inneholdt uriktige opplysninger.
Du begynte i starten av dokumentet,
og så måtte du bla til slutten eller midten. Den var ubrukelig.
LAKANAL HOUSE-BRANNEN: FEILENES PRIS
Etter brannen i Lakanal House ble det utført en åstedsgransking,
noe som resulterte i at kriminalteknikeren sendte et brev til regjeringen
og til brannvesenet i London, med krav om endringer.
Hun skrev at det trengtes opplæring hos nødtelefonen,
at brannvesenet måtte lære seg å takle branner i høyhus som kom ut av kontroll
og at statlige retningslinjer burde angi når vi ikke lenger skal "bli inne".
"BLI INNE"-REGELEN
Mange søkte tilflukt på badet,
og da de ringte nødnummeret, lød det dødelige rådet: "Bli inne."
Nå i ettertid mener jeg
at hvis de var blitt rådet til å komme seg ut tidligere,
kunne det ha bidratt til at de holdt seg i live eller ble reddet.
Det brevet finnes. Det står svart på hvitt.
Brevet fra kriminalteknikeren til myndighetene var veldig viktig,
men det kom dessverre på et svært dårlig tidspunkt.
Et av hovedmålene til denne koalisjonen er å redusere antallet lover og regler...
STATSMINISTER 2010-2016
...som ærlig talt tiltaler dere som idioter.
Nå blir det slik at enhver minister i min regjering
som vil innføre en forskrift, må fjerne en først.
Nå har vi endret det til "én inn, to ut".
Du må kvitte deg med to forskrifter for å introdusere en ny.
Blant David Camerons rådende politiske ideologier var deregulering.
Han mente at det ikke var statens rolle å si hva private aktører fikk gjøre.
Vi vil gjøre det enklere for deg ved å deregulere og å kutte i skatten.
Overdrevne regelverk gir inntrykk av at vi har rett til et risikofritt liv.
Det han i praksis gjorde, var å forby innføring av nye brannsikkerhetsregler,
selv om de var nødvendige.
Som statsministeren sa, skal vi sette noen av våre dyktigste ansatte på saken.
KOMMUNALMINISTER
Vi skal gi byråkratiet skikkelig bank.
Eric Pickles var den mest høytstående politikeren
med ansvar for boligbygging, byplanlegging og byggeforskrifter,
og også for brannforskrifter, i en periode.
Ved å fjerne forstyrrende, påtrengende lover og regler,
kan vi utrette enda mer for mindre penger.
Han ville ha mindre regulering av markedet.
Det kriminalteknikeren ba om, var økt regulering.
Internt i forvaltningen var det noen som skrev:
"Vel, loven sier at vi må svare kriminalteknikeren,
men vi må ikke gjøre som hun sier."
Han formulerte seg slik:
"Vi må bare svare, vi må ikke sleike henne oppetter ryggen."
Avsenderen het Brian Martin.
God dag, folkens.
SJEF FOR BYGGTEKNISK REGULERING
Han var litt av en type.
ETT ÅR ETTER GRENFELL-BRANNEN
Han hadde en interessant væremåte.
Han fikk rykte på seg for å være veldig vanskelig.
Jeg begynte ikke i forvaltningen for å jobbe hardt,
så det kom som et sjokk at det er det eneste vi holder på med.
Brian Martin hadde mer makt enn de fleste parlamentsmedlemmer.
Vi måtte alltid via ham. Han var døra inn til regjeringen.
Han fikk ansvaret for byggeforskriftene med fokus på brannsikkerhet.
Vi ser strategiavdelingen øverst.
Skulle gjerne sagt hva de gjør, men jeg vet ikke ennå.
De er veldig opptatt med å være strategiske.
Vi prøvde å påvirke Brian Martin for å skape endring,
og vi spurte hva som måtte til.
Da sa han til meg at regjeringen ikke ville gjøre noe før noen døde.
Til mine kolleger skal ha ha sagt:
"Vis meg likene."
EN TIME OG TOLV MINUTTER UT I BRANNEN
Vi har en beskjed til brannvesenet.
Det er en blind mann som fortsatt er på stedet, over.
En innringer sier de har kontakt med en beboer i åttende etasje,
og at det er mye røyk der.
Brannvesenet i London ble overveldet av alle telefonene.
De som svarte i nødtelefonen, hadde aldri opplevd så stor pågang.
Brannen har nettopp nådd leiligheten. To voksne og to barn er der inne.
Anropene ble viderekoblet til andre deler av landet,
for det skjer når så mange ringer samtidig.
Ei dame sitter fast i tolvte etasje.
I ellevte etasje er det visst noen.
Men alle de som tok imot samtalene, ga det gjeldende rådet
til beboere i blokk ved brann, nemlig "bli inne".
Enda en person sitter fast inne.
Det er folk i 11. og 12. etasje.
En kvinne og tre barn.
Etter det som skjedde i Lakanal House,
kunne de ha skjønt at det var feil råd å gi folk i et høyhus.
Kona står her, og snakket nettopp med ham. Han er fortsatt inne.
Alt er varmt å ta på.
Det de manglet, var en TV.
Det sto en TV der, men den virket ikke,
så de fikk aldri et visuelt inntrykk av det som skjedde i Grenfell Tower.
Det eneste de hadde på skjermen sin, var én linje med informasjon, som:
"Kjøkken i 5. etasje, delvis i brann."
Tjuetredje etasje, en kvinne og tre barn.
To voksne kommer seg ikke ut.
Beboere sitter fast i minst tre etasjer.
Fem personer sitter fast i 18. etasje.
-Syttende etasje. - Nittende etasje.
Tjuetredje etasje.
-Attende. - Tolvte etasje.
-En kvinne, muligens med to barn. - Tre barn, over.
Jeg husker ikke hvor vi kjørte da jeg først fikk øye på blokka.
BRANNMANN
Det var til venstre for meg. Det brant oppover en hel side av bygget.
Hvordan er det mulig?
Jeg hadde ikke vært i Grenfell Tower før. Jeg kjente ikke planløsningen.
Jeg ville bare at vi skulle komme oss inn og gjøre det vi kunne.
Det overrasket oss at trappene var så smale.
Brannkonstabler kom ned med skadde beboere, og ropte: "Skadde!"
Hver gang vi hørte det, gikk vi inn i hjørnet med tanken på ryggen,
for å gi dem mest mulig plass.
Folk som kom ned, gråt og hostet. Noen var ved bevissthet, andre ikke.
Det føltes kaotisk.
Det føltes som om at dette kom litt brått på alle sammen.
Da vi hadde ventet en stund, kom brannvesenet.
HER BODDE OMAR
Vi spurte: "Greit, skal vi ut nå?"
De sa: "Nei, dere må alle gå over i nabo- leiligheten. Vi kommer tilbake til dere."
Jeg husker at da jeg kom inn i den leiligheten,
var det mange folk der inne,
inkludert han som bodde der og familien hans.
Jeg så Zainab
og sønnen hennes.
Denis.
Og så var det broren min og meg.
Mohammad tok med en koran fra leiligheten vår.
En stund leste han i Koranen.
Han tenkte det ville hjelpe, og det ga ham styrke,
men vi forsto ikke hva som skulle skje videre.
Alt jeg ville, var å bli reddet.
Andreia var gravid i sjuende måned. Hun har astma, og det har Megan også.
HER BODDE MARCIO
Jeg ville bare ha lufttilførsel eller masker, så vi kunne gå ut.
Jeg husker at pappa fylte badekaret med vann
og la drøssevis med håndklær oppi, slik at de ble gjennomvåte.
Situasjonen ble verre minutt for minutt.
Jeg åpnet døra for å se hva som foregikk, og der var det bare røyk.
Hvorfor gråter du?
Du gråter.
Røyken var ekstremt tykk og svart.
Hver gang jeg åpnet døra og prøvde å puste,
kjente jeg et behov for å brekke meg. Det var kjemikalier i røyken.
Røyk fra plast er spesielt giftig. Den kan føre til kvelning.
Puster du den inn, vil du hoste og straks bli dårlig.
Den vil raskt gjøre at du besvimer.
Du begynner å miste bevisstheten, uten å merke at det skjer.
Røyken begynte å bli tykkere.
Det var skitten røyk. Dette var svært skitten røyk.
Du så ikke hånda foran deg. Lommelykter hadde ingen effekt.
Vi brant oss. Det var ekstremt varmt rundt oss.
Hvorfor var det så ekstremt varmt der inne? Jeg skjønte ikke noe av det.
Denne blokka fikk nylig pusset opp fasaden,
som en del av et tiltak fra byrådet.
Det ble lagt noen plastplater utenpå, for å få det til å se bedre ut.
Det mistenkes at konstruksjonen kanskje ikke var trygg.
Alt i orden. De er blitt advart. Bare ikke slipp flere inn.
Min bror Raymond, også kjent som Moses,
bodde i 24. etasje, i leilighet 201.
GRENFELL-BEBOER
Han var en skikkelig luring. Han hadde et flott smil.
SØSTRENE TIL RAY
Smilte han til deg, så måtte du smile selv også.
Ray vokste opp i Trinidad.
Han kom til Storbritannia da han var 16 år gammel.
Calypso-musikk var viktig for ham.
Ja, han var aktiv i det karibiske karnevalet
helt fram til alderen og leddgikta gjorde seg gjeldende,
så han ikke kunne hoppe rundt lenger.
Han bodde i Grenfell Tower i over 30 år.
Jeg tok meg av papirarbeidet hans, så jeg pleide å skrive eller ringe
til bydelens utleieforening, kjent som TMO.
Skulle jeg oppsummert det forholdet jeg, på hans vegne,
hadde til byrådet og TMO, ville jeg sagt det var hårreisende.
Han betalte tross alt for å bo der.
Det var ikke noen gave. Han bodde ikke gratis.
Vi ble behandlet som om vi ikke betød noe,
og nesten sett på som om vi var arbeiderklassefolk eller fattigfolk,
men det var langt fra sannheten.
Her var det IT-konsulenter, her var det helsearbeidere,
her var det lærere og arkitekter.
Beboerne var ikke fattige, men folk i jobb.
Grenfell Tower var i Kensington,
og selv til London å være er det et uvanlig område.
Kensington er både en av Londons rikeste bydeler
og en av de fattigste.
Tårnet var et irritasjonsmoment for de velstående som bodde i området.
Jeg tror det holdt boligprisene nede.
Grenfell Tower ble bygd på 1970-tallet,
men det ble ikke godt vedlikeholdt av byrådet.
Det fikk aldri noen ordentlig oppussing.
Det skulle bygges en ny, lekker skole og flerbrukshall der,
men høyblokka sto ved siden av, og det så ikke så bra ut.
Det sto i interne e-poster
at det kanskje var en god idé å gi Grenfell Tower ny kledning,
slik at blokka ikke ville se ut som "den fattige fetteren".
De skulle legge ny kledning utenpå og bytte ut vinduene.
Vinduene var ikke i god stand lenger, men kledningen kom som et sjokk på oss alle.
Jeg visste ikke hva kledning var.
- Jeg hadde knapt hørt ordet. - Stemmer.
FORNYELSESPROSJEKTET FOR GRENFELL TOWER
Da arkitektene utformet kledningsplanen,
spesifiserte de at det skulle være sinkplater.
Sink er ikke brennbart, det er bare metall.
Jeg deltok på nesten samtlige beboermøter.
SINK-KLEDNING
Vi fikk aldri se fysiske eksempler på hvordan kledningen skulle se ut.
Byrådet henvendte seg til markedet for å finne den billigste entreprenøren.
Til slutt fant de et selskap som het Rydon.
Mens oppussingen pågikk, snakket jeg ofte med Ray,
og han pleide å si at arbeidet ble dårlig utført.
Jeg og andre som tok ordet og stilte spørsmål,
ble stemplet som oppviglere.
Vi tok opp noen av punktene våre med en av sjefene hos Rydon,
og spurte: "Ville du likt at noe ble gjort slik der du bor?"
Han snudde seg mot oss og sa:
"Fikk jeg det gratis, ville jeg ikke klagd."
Den kommentaren oppsummerer
hele den oppfatningen som Rydon, utleieforeningen og byrådet hadde av oss.
Vi var snyltere, vi fikk noe gratis
uten å fortjene det, så vi burde holde kjeft og la dem jobbe i fred.
I løpet av oppussingen
hadde utleieforeningen i bydelen flere møter med Rydon
om hvordan jobben kunne gjøres enda billigere.
"Hvordan kan vi snu på krona?"
Noe av det første de gjorde for å spare penger,
var å bytte ut sinkplatene
med den billigste kledningen de kunne finne.
Det billigste produktet de kunne finne,
var et aluminiumskompositt med en kjerne av ren polyetylen.
Arconic solgte den kledningen til bruk på Grenfell Tower.
BRANN I BUCUREȘTI
Jeg fant ut at det i 2009 hadde oppstått en brann i et kontorbygg i București.
BUCUREȘTI, JUNI 2009
Den brannen gjorde at teknisk sjef Claude Wehrle ble urolig,
for dette var ei blokk med ACM på.
Han fant bilder av brannen og sendte dem til sine overordnede.
Det var ikke siste gang de fikk slike advarsler.
Bransjen så med bekymring på alle brannene i høyhus,
for flere av dem hadde denne typen kledning.
Det brant igjen, denne gangen i Frankrike.
Da gikk dessverre liv tapt. En kvinne mistet livet inne i bygget.
FEBRUAR 2015
Det kom regelendringer i Frankrike,
så den brannfarlige kledningen kunne ikke lenger selges der,
og andre land i Europa innførte lignende regelendringer.
Claude Wehrle så det slik
at de kunne fortsette som før i land med mindre strenge regler,
og dessverre hadde Storbritannia et marked der reglene ikke var så strenge.
Internt hos Arconic skrev noen:
"Du kan gjøre hva du vil i England med dette produktet."
...MED PE I ENGLAND.
Da de pusset opp Grenfell, brukte de materialet PE,
og så fantes det FR-materialer, som var brannsikre.
I Nord-Amerika hadde vi enkelte prosjekter der slike måtte brukes.
BRANNSIKRE PLATER
Var bygget mer enn to etasjer høyt, skulle du bruke brannsikre materialer.
Oppussingen ble ferdigstilt i 2016,
og byrådet var fornøyde med arbeidet som ble gjort.
Det ble sendt ut en pressemelding der det sto at det var utrolig å se
hvordan kledningen hadde forbedret utseendet til bygget.
Men nå var 120 boliger dekket med lettantennelig plast.
Jeg syntes ikke at bygget trengte noe ansiktsløft.
Det var bare et betongtårn.
Jeg pleide å føle meg trygg i det betongtårnet, så...
Man skulle tro de satte sikkerhet høyere enn skjønnhet.
Basert på hvordan jeg så at Arconic opererte,
har jeg vondt for å tro at det ikke var noen som visste
at det produktet skulle brukes på det spesifikke bygget.
Det ville kostet to pund mer per kvadratmeter.
På hele bygget ville det blitt omtrent 5000 pund.
Delt mellom boligene ville det kostet 40 pund per leilighet
å bruke den tryggere utgaven, men fordi de bare ville spare penger
og bruke det billigste, ble det ikke vurdert.
HALVANNEN TIME UT I BRANNEN
...40 pund per leilighet...
Den første telefonen jeg fikk, kom faktisk fra en venn.
Hun sa: "Det brenner i blokka. Hvor er Ray?"
Vi vet ikke hvor mange som er inne i bygningen...
Da gikk jeg nedenunder og slo på TV-en.
Det var da jeg forsto hva som foregikk.
Jeg prøvde å ringe ham, og fikk ikke noe svar.
Det eneste jeg tenkte, var:
"Håper leiligheten til Ray ikke er berørt. Forhåpentlig går det bra med Ray."
Jeg dro ned til Ladbroke Grove.
Det var bare et inferno.
Men jeg trodde virkelig at de ville ordne opp,
for...
...vi er i Storbritannia.
EN TIME OG 53 MINUTTER UT I BRANNEN
Når det gjelder beboere som fortsatt er i blokka,
om noen er i kontakt med noen som fortsatt er inne,
rådes de til å prøve å flykte og komme seg ut på en eller annen måte.
"Bli inne"-regelen ble opphevet i kontrollrommet klokka 02.35,
og på ulykkesstedet klokka 02.47.
Da var det fortsatt mer enn 100 personer inne i Grenfell Tower.
Jeg husker jeg hørte en befal som snakket til noen brannkonstabler.
Det låt som et krigsrop.
"Hør her, dette er et helt ekstraordinært tilfelle,
men det er fortsatt liv som kan reddes der inne,
og vi kommer til å havne i svært farlige situasjoner."
Vi ante ikke hvor vi var.
Vi ropte etter beboerne, men det kom ingen svar.
Det glimtet i lommelykter mens vi gikk rundt der inne.
Plutselig dukket det opp en brannmann med en kvinne som var bevisstløs.
Han bar på henne alene og var tydelig fortvilet,
så vi tok tak i henne.
Vi snublet rundt mens vi holdt henne, for det var så vanskelig å finne veien.
Vi fikk henne ned i første etasje og overleverte henne til ambulansefolkene.
Det var ikke noe å vente på.
Det gjaldt å komme seg inn igjen og prøve å redde folk.
Hver gang vi pustet inn røyken, var det som å puste inn død.
Noen av oss prøvde å åpne døra for å se om vi kunne flykte.
Jeg husker at naboen min var bekymret for familien sin,
så han begynte å knyte sammen sengetøy.
Han lager et tau av sengetepper og firer det ned.
Der er det en fyr til.
Vi bare tar imot. Noen tok imot en hund.
Han ville rømme ved å henge sengetøyet ut av vinduet.
Han prøvde faktisk.
Vi var veldig redde, jeg og broren min. Vi dro ham rett inn igjen.
Barna gråt og skrek.
Jeg husker at også Zainab gråt,
og at folk var veldig...
De løp rundt i leiligheten og var redde og rådville.
Men vi håpet på at brannvesenet skulle komme tilbake.
Det ble sagt at brannen var så intens i noen av de nedre etasjene
at beboere begynte å gå oppover.
Noen ringte på døra hos Ray,
og da var det ikke så mye røyk i leiligheten hans ennå.
HER BODDE RAY
Han slapp ganske mange inn hos seg. Kvinner og barn.
Ray var registrert som funksjonsnedsatt,
men det fantes ingen plan for evakuering av funksjonsnedsatte fra Grenfell Tower.
Han så all den svarte røyken hver gang han åpnet døra,
men han slapp dem likevel inn. Han lot dem likevel søke tilflukt.
Jeg tror at Jessica sannsynligvis fulgte med de voksne
inn i leiligheten til Ray.
Jessica og barnebarnet mitt gikk på samme skole.
Hun kjente Ray, og hun visste at hun ville være trygg hos Ray.
Jeg ringte brannvesenet igjen, for å høre hvor det ble av dem som skulle redde oss.
HER BODDE MARCIO
De sa: "Vi husker deg, du har ringt før." Jeg sa: "Ja, fire ganger."
Greit, hvor mange er dere nå?
Seks personer. Tre barn, tre voksne.
Vi kommer oss ikke ut. Røyken er i leiligheten nå.
Dere kommer dere ikke ut, og dere har barn med dere.
Ja.
På et tidspunkt, et stykke inn i den samtalen,
kikket jeg inn på soverommet. Plutselig sto vinduet i brann,
og ilden bare raste mot meg.
Faen, nå er brannen her. Hent de våte håndklærne.
Du må få familien din ut.
Ja. Vi går nå. Hent håndklærne.
-Ta mobilen med, så holder jeg linja, OK? - OK.
OK. Hold hverandre i hendene, og ta flest mulig våte klær...
Altså, alt var...
Alt skjedde ganske fort.
Vi tok teppet fra badekaret og la det over oss, og...
Jeg løftet opp hunden min.
Så løp vi bare mot trappeoppgangen.
Greit. Da går vi, jenter. Kom an.
Forholdene i trappeoppgangen var forferdelige.
Jeg hostet. Jeg brakk meg stadig.
-Fortsett. - Fortsett.
Fortsett, jenter.
-Fortsett. - Bare hør på meg...
Jeg ante ikke hvor de var. Jeg trodde de var foran meg.
...på vei opp til dere.
Fortsett.
Fortsett, de er på vei.
Faren min var bak meg.
Jeg hørte stemmen hans bak meg.
Han ropte stadig: "Gå videre. Bare fortsett."
Bare fortsett, OK?
Jeg husker bare...
Jeg husker bare at jeg tråkket på så mange døde kropper.
Så var det plutselig slik at jeg ikke hørte faren min bak meg lenger.
Det låt som om han var
langt foran meg.
Lenger ned i trappa.
Jeg hørte ingen snakke eller svare meg,
fram til det øyeblikket jeg hørte Luana si: "Pappa!"
Da innså jeg at de ikke var foran meg.
De var bak meg.
Jeg husker bare at jeg sa: "Jeg klarer ikke mer."
Jeg kunne ikke fortsette.
Jeg husker at jeg satte hunden min ned i trappa,
for jeg taklet det ikke.
Det var det. Det er alt jeg husker, for...
Da kollapset jeg visst.
Alt ble bare bekmørkt.
Nå må du høre på meg, OK?
-Du må tenke på hvor... - Jeg må gå opp igjen.
-Du må gå og finne... - Jeg må finne dem.
Du må gå opp igjen og hente jentene dine.
Herregud.
De lar folk dø, for faen.
Plutselig ble inngangsdøra vår åpnet.
Det første jeg så, var en brannkonstabel.
Det neste jeg så, var at naboen og familien hans gikk ut.
HER BODDE OMAR
Så husker jeg at noen grep meg i skjortekragen og tok meg med ut.
Jeg kunne kjenne at vi var i trappa.
Noen dyttet meg og sa at jeg skulle gå videre.
Jeg ville ikke det, for jeg så etter broren min
og de andre, og jeg kunne ikke se noe som helst.
I fjerde etasje kunne jeg se lys igjen.
FRA ET OVERVÅKINGSKAMERA
Det første jeg gjorde, var å se meg om for å finne broren min.
Jeg så ham ikke.
Jeg ringte ham. "Hvor er du, Mohammad?"
Han sa: "Omar, hvor er du?"
"Mohammad, de kom jo til oss. De tok meg med ut.
Jeg trodde de tok med seg deg også."
Han sa: "Nei, jeg så ingen. Ingen kom til oss,
og jeg er fortsatt her med Zainab og sønnen hennes."
Jeg sa: "Er dere der fortsatt?" Han sa: "Ja."
Jeg gikk til brannkonstablene og sa:
"Broren min og Zainab er der fortsatt. Vær så snill, går dere opp igjen?"
De sa ja, alle sammen.
Jeg gikk ned igjen til bunnen av blokka.
Der sto det en fyr i telefonen, som ropte og var svært opprørt.
Han sa: "Dama mi er der inne! Jeg snakker med henne nå."
Jeg tok mobilen, og sa: "Hei, jeg heter Chris."
Hun sa: "Jeg er i 15. etasje med min to år gamle sønn.
Jeg heter Zainab, og sønnen min heter Jeremiah."
"Vi kommer", sa jeg. "Vi kommer og henter dere."
Jeg hørte at Jeremiah gråt.
Jeg gikk bort til utrykningslederen.
Jeg sa: "De er i 15. etasje."
Han sa: "For øyeblikket kommer vi oss ikke høyere enn 13. etasje."
Jeg snakket med Zainab i telefonen i 25-30 minutter.
Jeremiah gråt ikke lenger.
På et tidspunkt...
...fortalte hun meg...
...at Jeremiah var død.
Hun sa: "Han er død. Jeg vil ikke mer. Jeg vil være sammen med gutten min."
Jeg sa: "Kom igjen, Zainab. Hold ut.
Her står dine kjære og venter på deg. Du må komme deg ut av bygget."
Jeg fortsatte å si: "Vi kommer."
Jeg syntes jeg kunne høre at hun skrek.
Bare helt ut av det blå.
Så ble det stille.
Jeg holdt samtalen gående i fem minutter til, bare i tilfelle.
Jeg snakket i telefonen med broren min. Han ba og pratet med meg.
Det siste han fortalte meg, var:
"Omar, jeg kommer til å dø. Jeg kommer til å dø her nå.
Jeg så med mine egne øyne at Zainab døde, og sønnen hennes,
og Denis også."
DENIS BLE 56 ÅR GAMMEL.
"Jeg kommer til å dø, Omar."
Broren min tok liksom farvel med meg.
Hold i rekkverket! Fortsett, Luana!
-Kom ned fra... - Megan, Luana, kom igjen!
Kom igjen, jenter.
Å, kom igjen.
På det tidspunktet skjønte jeg at Luana hadde besvimt.
Jeg kikket ned gjennom gelenderet i trappeoppgangen, og da så jeg et lys.
Veldig svakt, men et lys.
Jeg tenkte: "Det må være brannvesenet."
Jeg løp raskt nedover, og ropte at døtrene mine var ovenpå.
Jeg må gå opp igjen.
Jeg må hente dem! Jeg må... Nei...
Jeg skulle til å gå opp sammen med dem, da en brannkonstabel tok tak i meg og sa:
"Nei, du må ut. Fortsett nedover."
Jeg så at Luana ble båret ut,
men...
Jeg visste ikke hvor kona mi var, eller hvor Megan var.
Jeg visste at Helen og Lulya kom seg ut.
Jeg ble overlevert til politiet. De kunne ikke være sikre, men sa:
"Der borte er det en gravid kvinne, med et barn til."
Før jeg i det hele tatt så henne, pustet jeg lettet ut.
Jeg snudde meg raskt, og så at Andreia satt ved et tre,
med Megan ved siden av seg.
Andreia spurte etter Luana, og jeg visste at hun var bortenfor oss.
De gjenopplivet henne.
Så ble vi sendt av sted i én ambulanse, alle sammen.
Da jeg våknet, var jeg i ambulansen,
og jeg var den eneste som lå i senga.
Jeg tenkte bare: "Hvorfor ligger jeg i denne senga?
Jeg bør ikke prioriteres. Skal noen prioriteres, så er det mamma."
Hun var jo gravid på det tidspunktet.
Så sovnet jeg bare igjen.
Ja.
Politiet bekrefter at det er mange skadde, og at evakueringen fortsatt pågår.
Hittil har tolv personer omkommet og over 70 blitt skadet.
Vi har nå vært her i fem og en halv, snart seks timer,
og ikke en eneste person fra politiet,
fra utleieren vår eller fra byrådet har kommet for å snakke med oss.
Det er folk her som ikke vet om deres kjære lever eller er døde.
621, hvor er du?
En femåring er savnet. Sist sett inne i blokka.
Et jentebarn er sendt til sykehus i ambulanse.
Hvis vi kan få alle de savnede opp på samme vindu...
Jeg kom til Ladbroke Grove om kvelden dagen etter, tror jeg.
Vi hadde bilder som vi hengte opp.
Desperasjonen rådet,
for ingen fikk informasjon om hvor de kunne henvende seg
for å prøve å finne en bror, en søster, en mor, et søskenbarn, hvem det nå var.
Hvor er barna?
21. JUNI 2017
SJU DAGER ETTER BRANNEN
Det er ei uke siden Grenfell Tower brant,
og mange beboere klager fortsatt på manglende støtte fra myndighetene.
Mange bor fortsatt i den lokale idrettshallen.
Det sies at noen til og med sover i bilene sine.
RÅDHUSET I KENSINGTON
Ingen fra byrådet har faktisk kommet hit.
Vi vil at noen skal fortelle disse familiene
hva som har skjedd med dem som er savnet.
Gå av! Gå av!
Jeg tror ønsket om ansvarliggjøring oppsto umiddelbart.
Det var åpenbart for folk som hadde bodd i Grenfell Tower
og mistet slektninger, at noen hadde et ansvar. At dette ikke var en ulykke.
- Hva vil vi ha? - Rettferd!
- Når vil vi ha det? - Nå!
Vi vil ha svar!
Det folk trengte, var klar tale fra lokale myndigheter, og støtte.
Grunnleggende rettigheter som vi alle tar for gitt hver eneste dag.
Mat, husly, klær.
Folk sitter der uten mat og uten hjem.
Folk går rundt med bilder av barna sine. Ingen er her og hjelper dem.
Mange raser over myndighetenes manglende respons.
Kortesjen med statsministeren suste forbi.
Theresa May snakket med nødetatene, men dro ikke på noe offentlig besøk.
Theresa May kommer ikke til oss. Hun går ikke rundt her.
May må gå av!
Hvorfor dro du ikke for å møte beboerne?
Min beslutning om å ikke dra dit og treffe folk med det samme,
tok jeg fordi jeg følte at jeg måtte sørge for at nødetatene
hadde ressursene de trengte for å gjøre jobben sin.
STATSMINISTER 2016-2019
Siden har jeg skjønt at noe av det de etterlatte og overlevende reagerte på,
var følelsen av at myndighetene ikke lyttet til dem,
så jeg gjorde bare situasjonen verre da jeg ikke dro rett dit for å treffe dem.
Her i London begynte i dag
en offentlig gransking av Grenfell-tragedien
som krevde 72 menneskeliv.
Jeg startet granskingen raskt, fordi jeg mente det var viktig
med tanke på omfanget av denne tragedien.
Det var viktig med en grundig analyse av det som hadde skjedd.
Min rolle som hovedadvokat i granskingen gikk ut på å være folkets representant,
en nysgjerrig borger som hadde hørt om den fæle brannen...
LEDER FOR GRANSKINGEN
...og ville vite hvordan og hvorfor det skjedde.
Granskingsutvalget skal se nærmere på hendelsesforløpet
og hvordan nødetatene responderte.
- Jeg lover, dyrt og hellig... - Jeg lover, dyrt og hellig...
Problemet med granskingen besto av de emosjonelle utfordringene
og det som kan kalles de kriminaltekniske utfordringene.
- Hele sannheten, og bare sannheten. - Hele sannheten, og bare sannheten.
De emosjonelle utfordringene viste seg svært raskt,
da jeg spurte ut brannvesenet som først ankom stedet
om det som skjedde den natta.
Jeg besluttet å gå opp dit,
til 21. etasje, for å prøve å hente lillesøsteren.
Her trenger jeg litt kontekst, basert på vitneforklaringen din.
Kan vi ta en titt på side sju i forklaringen din?
"Jeg fant det jeg trodde var leilighet 176,
men måtte bruke lommelykta og holde ansiktet helt inntil døra.
Jeg gikk til neste dør, og der så jeg at det sto 175."
Banket du på den døra,
eller prøvde du å rope, i fall noen var inne i leilighet 175?
- Nei. - Nei.
- Får jeg bare si... - Ja, så klart.
Til familien til beboerne i leilighet 175:
Jeg lette etter et annet barn.
Jeg visste ikke at det var noen der.
Det er helt i orden. Takk skal du ha.
Det ble gjort mange feil hos ledelsen i brannvesenet i London.
Det ble også gjort feil blant bakkemannskapet.
Denne utrykningen gikk ikke bra,
men jeg tror vi er nødt til å huske på
hvor smertefullt det må ha vært å skulle redde folk
og ikke få det til.
Det er ordentlig vanskelig.
Det i seg selv er ordentlig vanskelig å leve med.
Velkommen til dagens høring,
hvor vi skal få høre brannsjefens vitnesbyrd.
Jeg sverger ved Gud...
I forkant av granskingen hadde jeg lurt på hvorfor brannvesenet...
BRANNSJEF I LONDON 2017-2019
...ikke hadde lært av Lakanal House.
...og bare sannheten.
Jeg fikk høre at det hadde kommet advarsler til brannvesenet.
Vi visste om bygg med slik kledning, men fikk ingen opplæring i sånne branner.
Opplæringen vi fikk, innebar fortsatt å sette sin lit til "bli inne"-regelen,
helt fram til Grenfell-brannen,
og vi hadde ikke egentlig noen plan B.
Dette er en presentasjon laget av brannvesenet i London.
Det kom mange avsløringer om Londons brannvesen
underveis i Grenfell Tower-granskingen, særlig om hvor mye de hadde visst.
Det mest oppsiktsvekkende eksempelet var en PowerPoint-presentasjon
som gikk i detalj om risikoen ved kledningsbrann.
Fikk du se denne presentasjonen da den ble laget?
Nei.
Kan du forklare hvorfor en liten gruppe spesialister holdt på den,
så selv ikke du så den?
Nei, jeg aner ikke.
Dette viktige dokumentet hadde ikke blitt vist til noen i frontlinjen.
Plutselig ble det klart at problemet lå hos ledelsen.
Dette handlet ikke om feil hos enkeltpersoner i brannvesenet.
BRANNSPREDNING I KLEDNING UTENPÅ
Vi kunne ha ankommet brannstedet og hatt kunnskapen som trengtes for å si:
"Det der er en kledningsbrann. Den kan vi ikke stoppe, så vi må evakuere bygget."
Hadde vi hatt den kunnskapen, kunne utfallet blitt helt annerledes.
Noen hadde nok fortsatt omkommet, men ville det vært like mange? Jeg vet ikke.
ARCONIC: FOR TRYGGHETEN OG LIVET
Noen av vitnesbyrdene jeg var mest spent på, kom fra Arconic.
VI PRIORITERER SIKKERHET. INGENTING ER VIKTIGERE.
De hadde besluttet å beholde produktet på markedet,
trass i testene og advarslene.
Jeg ville se dem bli spurt om hvorfor de gjorde det.
Arconic er et digert, globalt amerikansk selskap,
men tre av deres ansatte nekter å vitne.
Nå ser vi at vitnene fra Arconic har valgt å ikke stille opp til høringen.
Etter min mening er de bare pysete feiginger.
Ved høringer i Storbritannia kan retten pålegge britiske statsborgere å møte opp,
men den har ingen slik makt overfor utenlandske statsborgere.
Vi fikk ikke høre fra folk som Claude Wehrle,
som både hadde og har mange spørsmål å svare på.
Men det ble utlevert en stor mengde e-poster fra Arconic,
inkludert en der Claude Wehrle hadde skrevet noe sånt som:
"Herregud, ikke del de testresultatene med kunden."
IKKE VIS DEM DOKUMENTENE.
- Herlighet! - Hvordan kan noen hjelpe dem?
Overordnede i firmaet fortalte de ansatte
at resultatet fra branntesten av produktet måtte behandles helt konfidensielt.
- Det er barn i den blokka! - Hvor er folkene?
Claude Wehrle skrev: "Dette har vi ikke på det rene."
Kom dere ut av blokka!
Disse avsløringene ble en svær skandale for selskapet.
VI FIKSER AT TESTEN BESTÅS.
De visste at hvis denne informasjonen ble offentlig kjent,
ville folk slutte å kjøpe produktet.
VI VET AT PE ER FARLIG.
...IKKE PÅ DET RENE.
Vi fant ut at i løpet av arbeidet med Grenfell,
hadde en sjef bedt om en brannsikkerhetsrapport om kledning.
Der sto det at PE-plater var uegnet for bygg på over tolv meter...
BRANNFARLIG
...og at de til og med medførte risiko for gnister.
Hun fikk vite at høyere bygg krevde høyere brannsikkerhet.
Hun fikk vite at de hadde solgt store mengder PE til Grenfell,
og tjent 115 000 euro på det, uten noen spørsmål rundt sikkerheten.
Her er vi inne ved det mørke midtpunktet
i den internasjonale bedriftskulturen.
Der er profitt blitt så viktig
at alt annet blir glemt.
Disse selskapene sto bak Grenfell:
Arconic,
Celotex, som lagde den brannfarlige isolasjonen,
og et annet firma, Kingspan.
Alle disse produsentene har fått krass kritikk for materialene
de brukte i oppussingen av Grenfell Tower.
Ved granskingen ble jeg bedt om å gi ekspertbistand
på vegne av ofre og etterlatte. Min rolle var å hjelpe advokatene.
Jeg gikk gjennom dokumentene. Det var intenst.
Det kom fram at Kingspan testet et produkt som het K15 i 2005,
men at produktet de deretter solgte på markedet, ikke var det samme.
Arconic gjorde det, Celotex gjorde det, Kingspan gjorde det.
Ingen gikk foran med et godt eksempel ved å ta gode, riktige avgjørelser.
De ville blitt helten i fortellingen. Her fantes det ingen helt.
Hovedårsaken til brannens raske spredning...
ADVOKAT FOR KINGSPAN
...var at kledningen besto av ACM-plater med PE.
Jeg tenkte: "Alle skylder jo på hverandre!"
Brannen på utsiden ble hovedsakelig forverret...
ADVOKAT FOR CELOTEX
...av Arconics ACM-kledning med PE-kjerne, av typen Reynobond.
Om alle disse folkene hadde rett, var det ingen som hadde skylden.
Der lå problemet.
Det Celotex og Kingspan gjorde...
ADVOKAT FOR ARCONIC
...da de forsikret kjøperne om at deres produkter kunne brukes på høyhus,
var den avgjørende feilen som forårsaket Grenfell-brannen.
Jeg ville ikke lagt all skylden på ett selskap eller ett individ.
Problemet ligger i hele systemet.
Hvorfor var det ingen som reiste seg og sa "vi gjør ikke dette, dette er ikke oss"?
GRENFELL: VI GLEMMER ALDRI
Granskingen gjorde det klart at sikkerheten til befolkningen
ble prioritert lavere enn private aktørers egen profitt.
Spørsmålet mitt var:
Stemmer det at TMO lette etter en billigst mulig kledning,
for å redusere det totale budsjettet?
Ikke billigst mulig. Vi trengte byggetillatelse.
LEDER I UTLEIEFORENINGEN
Det er et faktum at forholdet mellom beboerne i Grenfell Tower
og TMO ikke var særlig godt.
Dette er en rapport fra en undersøkelse
av vedvarende klager på den lokale utleieforeningen.
"En rekke leieboere, sameiere og selveiere
er oppgitt over at problemene deres ikke er blitt løst av TMO,
til tross for flere år med klaging." Er dette et dokument du har sett før?
Jeg kan ikke huske å ha fått det tilsendt.
BYRÅD FOR BOLIGSAKER
Fikk jeg det tilsendt, så kan jeg ikke huske å ha lest det nøye.
Man kunne se at de ikke helt klarte å lese situasjonen.
Det oppsto en slags nummenhet, en blindhet.
Nå vil jeg spørre deg om en klage fra Mr. Daffarn, på brannsikkerheten.
Vi skrev dette blogginnlegget i november 2016.
"Utleieforeningen leker med ilden."
"Det er en veldig skremmende tanke, men aksjonsgruppa Grenfell mener bestemt
at det må en katastrofal hendelse til, med store tap av menneskeliv,
for å kaste lys over den praksisen
som preger den ondsinnede ledelsen i denne ikke-fungerende organisasjonen."
Vi skrev det seks måneder før brannen.
Svaret ditt står på side én.
"Jeg ser på dette som skremselspropaganda som kan spre frykt blant beboerne."
Vi fant ut at bloggen vår, aksjonsgruppa Grenfells blogg,
var blitt blokkert på serverne til både byrådet og utleieforeningen,
slik at de ansatte ikke fikk se det vi skrev.
Jeg ba IT-sjefen om å fjerne blokkeringen, for jeg mente den var uheldig.
De så på beboerne som folk de skulle styre,
heller enn som mennesker med hjem.
Jeg kan forestille meg at mange beboere må ha tenkt:
"Hva var poenget? Hva var det godt for?"
Ved oppstarten av granskingen
hadde jeg lenge kjent på mye frustrasjon,
fordi regjeringen nektet å svare på noen spørsmål om denne saken.
I retten møtte Brian Martin, som hadde jobbet i forvaltningen med brannsikkerhet
i nesten 20 år før Grenfell-brannen.
"Jeg sa til ham: 'Hvis noe skjer midt på natta, kan dødstallet bli
ti, tolv ganger så høyt som tallet på seks døde i Lakanal House.'
Brian Martin svarte da:
'Bevis det. Vis meg likene.'"
- Sa du "bevis det, vis meg likene"? - Det ville jeg ikke ha sagt.
Brian Martin kunne sørget for et større fokus på brannsikkerhet,
særlig etter Lakanal House-brannen.
Vi går videre til anbefalingene som kriminalteknikeren sendte...
Men han valgte kanskje en mer passiv tilnærming.
Din private kommentar om at dere bare måtte svare henne,
ikke sleike henne oppetter ryggen, viser din holdning til kriminalteknikerens råd,
og tyder på at de ikke ble tatt på alvor.
- Er du enig? - Det var åpenbart en uformell kommentar.
Vi prøvde å skape endring i tide, men uten hell.
Personlig føler jeg at jeg ikke gjorde nok i forkant
for å forhindre en så stor tragedie.
Ja, det er noe jeg har måttet leve med.
De ville ikke høre på oss da.
De siste månedene har jeg sett gjennom dokumentasjonen.
Jeg har innsett at det var flere anledninger
der jeg potensielt kunne ha avverget dette.
Som følge av det, ble jeg det utslagsgivende problemet i avdelingen.
Jeg tror det var derfor vi ikke klarte å forhindre at dette skjedde.
Det er jeg inderlig lei meg for.
Er du enig i Martins utsagn, at han var det utslagsgivende problemet?
Interessant. Ikke nødvendigvis.
Det er andre som bør klandres, slik jeg ser det.
Jeg sverger ved Gud...
Eric Pickles var kommunalminister med ansvar for brannsikkerhet
fram til Grenfell.
...og bare sannheten.
Jeg tror det er viktig at alle som vitner i en offentlig gransking,
forstår at formålet er å finne sannheten.
Når man vitner, tror jeg også det er viktig at man husker
at granskingen finner sted fordi at folk har dødd.
Du kan stille meg så mange spørsmål du vil,
men la meg bare minne deg på
at du lovet at vi skulle være ferdige nå.
DAG TO AV HANS VITNESBYRD
Jeg måtte endre timeplanen min for å få plass til dette.
Jeg er ekstremt travel i dag, jeg skal møte folk.
Dette er viktigere enn alt annet,
men jeg vil oppfordre deg til å bruke tida godt.
Jaså.
Lord Pickles fikk flere spørsmål om Det konservative partiets plan
om deregulering og fjerning av sikkerhets- forskrifter i årene før Grenfell-brannen.
Datidas regjering, før jeg ble statsminister,
var veldig opptatt av å gjøre det de kunne
for å senke antallet forskrifter.
Jeg vil si granskingen viste at altfor mange av politikerne
ganske enkelt ikke så på forskriftene, ikke tenkte over
hvorvidt de var viktige for å sørge for folks sikkerhet.
Din avdeling var faktisk alltid aktivt opptatt med deregulering,
noe som medførte total mangel på korreks fra andre med tanke på sikkerhet.
Det er også en overdrivelse,
og la meg bare si, med fare for å virke opprørt:
Jeg sverget på Bibelen, for søren!
Jeg sverget på Bibelen.
Jeg er kristen.
Det som skjedde i Grenfell-saken, var at det fantes forskrifter,
men de var dessverre ikke formålstjenlige.
Forskriftene fungerte ikke, fordi selskapene klarte å omgå dem.
La oss ikke glemme hva dette handler om.
Ikke om deregulering og én inn, én ut.
Til syvende og sist handler det om dem som er borte,
og det var vel 96 mennesker som mistet livet i Grenfell-brannen.
Det er dem vi bør tenke på.
Som alle visste, var det 72 Grenfell-beboere som døde.
Tallet 96 var antallet som omkom i Hillsborough-tragedien.
Tallet 72 burde sitte hos alle som dette er viktig for.
Er det ikke viktig for deg, så er det vel noe du kan glemme,
og blande med en annen ulykke som rammet arbeiderklassen.
GRENFELL: VI GLEMMER ALDRI
Hver og en av dem hadde et liv, og en forventning om å få leve.
Dette var en brann som kom inn i hjemmene deres fra utsiden.
Jeg mener at det utgjør en inntrengen av aller grusomste sort.
Det er flere ting her som vi alle må lære av.
For meg var et av hovedproblemene at vi tilsynelatende var en nasjon
der en viss gruppe mennesker,
kun basert på boligene de bodde i,
mer eller mindre ble ansett som annenrangs borgere.
Vi har sett det gang på gang,
at myndighetene behandler folk som annenrangs.
Jeg håper at vi i kjølvannet av Grenfell-tragedien
kan komme den følelsen til livs.
Etter 312 dager og 300 000 dokumenter
er granskingen over.
Lederen for granskingskomiteen kommer til å gi en uttalelse,
men inntil videre må de etterlatte bare vente.
Lokalsamfunnet begynte å samles ved blokka på den fjortende i hver måned.
Så ble det til et årlig opptog på årsdagen.
Det er også en slags protest fra lokalsamfunnet.
De sier: "Vi er her fortsatt, og vi venter stadig på rettferd."
Jeg begynte å kikke på sosiale medier.
Jeg hadde fått en melding fra en bekjent som jeg ikke hadde snakket med på lenge,
og da...
Da innså jeg at jenta jeg hadde lett etter, var niesen deres.
Jeg tror vi gradvis skjønte at heller enn å gå nedover,
hadde hun gått oppover, for å unnslippe røyken.
Hun gikk opp til toppen av blokka,
og hun døde i 24. etasje.
Hele min verden bare raste sammen.
JESSICA BLE TOLV ÅR GAMMEL.
Han hadde lagt kvinnene og barna på senga.
Han var den siste som døde,
og liket av ham ble funnet ved fotenden av senga,
der han satt på gulvet.
Det vet vi, så vi pleier å si at han var den som trøstet.
Han var
et anstendig menneske.
Han passet på dem til det siste.
RAY BLE 63 ÅR GAMMEL.
Jeg tenker mye på dem.
Vi fikk faktisk vite litt om de menneskene vi ikke kunne redde.
Det var nytt for meg,
og det var tungt.
ZAINAB BLE 32 ÅR GAMMEL.
JEREMIAH BLE TO ÅR GAMMEL.
Til slutt kunne han ikke gjøre annet enn å prøve å rømme gjennom vinduet.
Han prøvde å bruke sengetøyet som var bundet sammen.
Han kom seg riktig nok ikke helt ned,
så han falt ned fra vinduet.
Når du prøver å rømme via vinduet, så har du mistet håpet.
MOHAMMAD BLE 24 ÅR GAMMEL.
Jeg er veldig sint på alle som var ansvarlige for at han døde.
Etter brannen ble vi kjørt til sykehuset King's College.
Legene kom og sa at de måtte snakke med meg.
De sa de bare kunne redde enten Andreia eller babyen.
De sa: "I slike omstendigheter prioriterer vi moren."
Jeg sa: "Jeg forstår at det er nødvendig."
Da fortalte de at Logan hadde gått bort.
Det var 72 personer som døde.
Blant dem var det 18 barn,
inkludert min sønn, som var det yngste offeret.
De ble alle frastjålet den framtida de kunne fått.
Det var en gang...
MEHDI BLE ÅTTE ÅR GAMMEL.
...en gutt på en båt.
Han levde lykkelig i alle sine dager.
NUR HUDA BLE 15 ÅR GAMMEL.
ISAAC BLE FEM ÅR GAMMEL.
YAHYA BLE 13 ÅR GAMMEL.
YAQUB BLE SEKS ÅR GAMMEL.
FIRDAWS BLE TOLV ÅR GAMMEL.
Man får skyldfølelse, på en måte.
Jeg har skyldfølelse for at jeg er her, i live, og lever livet mitt...
...og at de ikke er det.
4. SEPTEMBER 2024
Syv år etter brannen i Grenfell Tower
kommer nå den endelige rapporten om hva som forårsaket katastrofen.
Komiteen kan ikke gi straff eller erstatning,
så det vil nok skje i separate rettssaker.
Vi skal straks få høre fra lederen.
Alle var ikke ansvarlige i like stor grad,
men alle partene bidro på ulike vis.
Som regel skyldtes det uvitenhet,
men i noen tilfeller skyldtes det uredelighet og grådighet.
Rapporten om Grenfell-katastrofen er nådeløs.
Graden av uaktsomhet var så stor at det nesten ikke er til å tro.
Det er ordet "unngåelig" som virkelig slår en.
Familiene vil ha en straffeforfølging,
men har fått høre at det ikke vil skje på flere år.
Livene deres står på vent, mens de ansvarlige slipper unna.
Granskingskomiteen kom med 58 anbefalinger.
Øverst på listen står endringer i byggeforskriftene.
Nå vil jeg gjerne introdusere Pete Apps,
en journalist som har støttet kampen for rettferd i lokalsamfunnet vårt
helt siden brannen for sju år siden i dag.
Gi ham en varm velkomst.
Som mange andre her har jeg tatt del i disse stille opptogene
i sju år.
Ved hvert opptog er det alltid 72 navn som leses opp.
I dag har jeg en annen liste med navn.
Det er navn mange vil vi skal glemme, men det gjør vi ikke.
La oss huske byrådet.
"Vi ber om unnskyldning, av hele vårt hjerte,
til alle Grenfells beboere, for at vi ikke lyttet til dem og beskyttet dem."
Byrådet jobber med å ta tak i alle granskingskomiteens anbefalinger.
De vil også gjennomføre en intern gransking for å ta sin del av ansvaret.
La oss huske brannvesenet.
Brannvesenet omtaler Grenfell-brannen som "vår største utfordring noensinne".
De har endret på opplæring, utstyr og regler i etterkant.
De jobber med å ta alle granskings- komiteens anbefalinger til følge.
For å være ærlig, tror jeg at dette kan skje igjen.
Vi vet fortsatt ikke hvem det er som bør fengsles,
og derfor føler jeg meg bare litt bortkommen.
Eric Pickles beklaget sin framferd i rettsalen,
og sa: "De døde skal huskes med verdighet av oss alle."
Han ville ikke kommentere denne filmen. Han rykket opp til Overhuset i 2018.
La oss huske utleieforeningen.
"Vi er smertelig klar over
de forferdelige følgene som denne tragedien fikk for Grenfells beboere.
Vi vet at vi bidro, og vi er intenst lei for det."
Så lang tid har gått, og så lite har forandret seg.
Det er det saken handler om.
Denne fortellingen innebærer hjerteskjærende, ubegripelig ondskap
mot borgere i et land der man tenker at folk ikke oppfører seg slik.
MYE BEVIS, MEN INGEN SIKTELSER
La oss huske Kingspan.
"Rapporten viser tydelig at isolasjonen var uvesentlig,
og at brannspredningens hovedårsak var kledningen, som vi ikke lagde."
De sier at K15-produktet deres er trygt når det brukes rett.
La oss huske Celotex.
Selskapet sier at tester har vist at deres isolasjon er trygg i bruk
om den ikke kombineres med brennbar kledning, som på Grenfell.
Fram til menneskeliv blir mer verdt enn profitt, vil ingenting endre seg.
Det finnes tusenvis av bygninger
som fortsatt er kledd med den samme brannfarlige kledningen.
La oss huske Arconic.
"Dette produktet var trygt å bruke og tillatt å selge i Storbritannia.
Vi har ikke holdt igjen informasjon eller forsøkt å villede noen."
CLAUDE WEHRLE, RYDON OG BRIAN MARTIN GA INGEN KOMMENTAR TIL DENNE FILMEN.
Skal rettferdigheten seire, må vi ikke bare få fjernet farlig kledning
fra alle de andre bygningene,
vi må også se til at beslutningstagerne i de ulike instansene
blir holdt ansvarlig
for at broren min og de 71 andre ofrene omkom.
Dere slipper ikke unna med det.
Vi skal huske navnene deres, og stadig si dem høyt,
fram til rettferdigheten seirer for de 72 navnene vi bærer i hjertene våre.
Mange takk for meg.
Britiske myndigheter sier de tar granskingens funn til følge,
og at problemene skal løses.
I dag bor fortsatt flere hundre tusen innbyggere
i bygg dekket med farlig kledning.
"Bli inne"-regelen gjelder fortsatt i de fleste britiske høyhus.
Vi vil bare se rettferdigheten seire.
Jeg synes ikke det er for mye å be om.
KRIMINALETTERFORSKNINGEN AV GRENFELL-BRANNEN PÅGÅR FORTSATT.
I SKRIVENDE STUND HAR DET IKKE SKJEDD NOEN PÅGRIPELSER.
TIL MINNE OM DE 72 SOM MISTET LIVET:
Tekst: Synne H. Rustad