Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
F. FINCH MARKETINGIGAZGATÓ
MENTŐSZOLGÁLAT
MADELINE FINCH MENTŐS
ANTIDEPRESSZÁNS
BEJÖVŐ HÍVÁS
Nagyon késő van, Alice.
Nem kellett volna így elmenned.
Apának kell vissza a kocsija.
- Alice, nem tudom, mit mondjak. - Hol van?
- Ali... - Hazajön?
A francba!
Már hajnali kettő is elmúlt.
- Visszament a lakásba? - Nem tudom.
Mi? Akkor hol van? Mads, hol a kocsim?
Nem tudom, Frank. Csak vidd el holnap az enyémet!
Nem az autó a lényeg, ugye, Mads?
- Már megint nem vagy műszakban? - Nem.
Azt hittem, emberhiány van nálatok, és nincs több szabi.
-Így is van. - Jól van.
Bocs, megszakadt.
hívj vissza
El fog ez múlni, Mads.
És ha én hívnám fel, hogy rendben visszaért-e?
Apa kérdezi, hogy visszaértél-e lakásba.
Ha nem akarsz beszélni,
csak küldj egy sms-t vagy bármit... Tessék?
- Mikor? Ez mikor történt? Most? - Mi az?
- Alice, megsérültél? - Mi? Mi az?
És a másik ember? Megsérült?
- Maddie, mi történt? - Alice? Vele mi van?
- Megsérült? - Mi? Valaki elütötte?
Frank, hadd hallgassam!
Oké, most hol van?
És mi van veled? Még a kocsiban vagy?
Oké, van ott valaki, aki segíthet? Van ott ház, autó?
- Tud bárki segíteni? - Hangosítsd ki!
- Miért nincs? Hol vagy? - Hadd halljam! Mads?
Miért nem vagy a városban? Hívtad a 999-et?
- Ne! Előbb hadd beszéljek vele! - A mentő már úton van?
Nem, Alice. Ez nagyon fontos. Hívd a 999-et!
Mondd el, hol vagy,
és hogy mi történt! Oké? A diszpécser majd segít, rendben?
- Már felhívtam. - Oké, szóval a mentő már úton van.
Jó. Akkor miért nem a diszpécserrel beszélsz?
- Vele kellene! - Letettem!
- Azt nem szabad. - Mit?
- Elmondanád, mi a fasz van? - Próbálnak majd visszahívni.
- Nem, hívd vissza őket! - Add ide!
A diszpécser közvetítheti, hol van a mentő...
Ők pontosan meg tudják mondani, mit tegyél, én nem.
Mi? Persze hogy meg tudod!
Nem. Alice, hívd a 999-et! Hívd vissza! Frank!
Alice, mi, bocs. Mi történt?
Istenem...
Bassza meg! Oké, rendben. Oké, figyelj...
Jövök... Anyával sietünk hozzád. Rendben.
Csak tartsd a vonalat!
Hívja a 999-et!
Te beszélj vele, ne egy másik mentős!
Tartsd, amíg megjön a mentő!
Alice, mikor ér oda a mentő? Mit mondtak?
Harm... Húsz perc!
- Istenem! - Jöttök?
Merre vagy?
Az Ashfolk erdőben, a Hallow Roadon.
Oké, indulok.
Alice, vonalban maradok.
Mondom, hogy mit tegyél.
Menj oda az úton fekvő emberhez!
Először felmérjük az állapotát.
Jó? Kiszálltál az autóból?
Nem javíttattad meg?
Nem. Csak nyomd be és mozgasd! Majd bekattan.
Alice, nem segíthetek, ha nem válaszolsz, és nem fogadsz szót.
- Mads! Javíttasd már meg! - Alice, mondd már!
- Cím? - Hallow Road, Ashfolk.
Ashfolk?
Kicsim, ha segíteni akarunk, azt most kell.
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 50 PERC
Alice, meghalhat, ha kint hagyod az úton!
Azt nem akarod.
Akkor szállj ki a kocsiból!
Kihangosítanád végre?
Alice, hogy van?
Ez egy lány.
Istenem, olyan idős lehet, mint én. Anya!
Mit tegyek? Anya?
- Lélegzik? - Nem mozog.
- Oké, menj oda hozzá! Reagál? - Nem tudok, a szeme nyitva van.
-Ó, istenem! - Menj, térdelj le mellé és...
- Nem, Alice... - Vérzik.
Alice, nem várhatunk tovább. Oké, ezt most kell megtenned.
- Veled vagyok. - Nem, senki sincs itt.
Drágám! Olyan gyorsan megyek, ahogy csak tudok. Sietünk.
Most hallgass anyára, rendben?
Ért a mentéshez, ez a munkája.
- Csak úgy kirohant a semmiből... - Tudom. Senki sem hibáztat.
Szerintem nem lélegzik.
Oké, Alice. Először ellenőrizd a légutakat!
Tedd az egyik kezed óvatosan a homlokára,
a másikkal emeld fel az állát, hogy megnyíljon a légút.
- Megvan? - Leteszem a mobilt.
Jó. Hangosíts ki, hogy hallj minket!
Oké. A légút szabad.
Oké. Ellenőrizd a légzését!
Az egyik tenyered tedd a mellkasra, hogy érezd, ha emelkedik,
a füleddel pedig hajolj nagyon közel az orrához-szájához!
Hallgasd, figyeld, hogy lélegzik-e!
Anya, nem hiszem, hogy...
Emlékszel, hogy tanítottalak újraéleszteni?
- Emlékszel, hogy kell? - Nem...
De igen, menni fog. Kezdd a mellkaskompresszióval!
Harmincas ciklusokkal dolgozunk. Utána jöhet két befújás.
Ne felejtsd el befogni az orrát, jó?
Sajnálom, hogy ezt kell tenned,
de később nehezebb lesz, ha meg sem próbálod.
Alice, kezdd a kompressziót!
- Oké. - Oké, jó kislány.
- Emlékszel a tempóra? - Azt hiszem, igen.
- Oké, ne várj! - Oké. Számolok.
Oké, itt vagyok veled.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc...
Egyenes karral!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
- Harminc. - Igen, és két befújás.
És két befújás.
Nagyon jó, Alice. Most ismételd a ciklust!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
- Egy, két... - Kulcsold össze a kezed!
- Használd a kéztövet! - ...nyolc, kilenc, tíz.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc...
Kart egyenesen!
És még egyszer! Remekül csinálod, Alice.
NÉMÍT
- Mi az? - Nem tudja megcsinálni.
- De muszáj. - Mads, mi van, ha a lány meghalt?
- Elütött valakit. - Igen, tudom.
Miért kérdezed?
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Oké, és még egyszer, Alice.
-Nem történik semmi. - Oké.
Csak pumpálni kell a szívét, míg megérkezik a mentő.
-Újra! -És ha nem érnek ide időben?
Tudom, hogy nem könnyű, de az élete a kezünkben van.
Az enyémben és a tiédben is. Csak folytasd!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat...
Ne lassíts, kicsim! Ne lassíts!
Emlékszel a dalra?
Nellie, a fáni összepakolt És búcsúzott a cirkusztól
Elindult egy trombi-trombitával Tu-tú...
Jó, igen.
A csorda vezére hívta A messzi messzeségben
Kulcsold össze a kezed! Nyomd!
- Nem... nem lélegzik... - Oké, két befújás!
- Oké, érzel pulzust? - Nem, semmi sem történik!
- Nincs! - Gyenge lehet.
Ne... Kezdj új ciklust!
Csak míg a mentő odaér, és átveszik.
-Én nem... - Ne hagyd meghalni!
- Baszd meg, Maddie! - Rajta, a kompressziót!
- Nem sikerül! - Nem tudhatjuk!
Drágám, leállhatsz. Nem baj, ha abbahagyod. Nem a te hibád.
Nem hagyhatja csak úgy abba! Alice?
Fogalmad sincs az állapotáról.
És ha hiába csinálja? Csak traumatizálod!
Ez a munkám, Frank. Te hoztál ilyen helyzetbe.
- Ha leáll, akkor nem tudok segíteni. - Anya?
NÉMÍT
-Pár még menni fog. - Ez az, kislányom. Képes vagy rá.
Nellie, a fáni összepakolt És búcsúzott a cirkusztól
Elindult egy trombi-trombitával Tu-tú-tú
A csorda vezére hívta A messzi messzeségben
Találkoztak az éj ezüstjében Az úton Mandalaybe
-Újra, Alice! - Elég!
Nem. Újra, Alice!
Nellie, a fáni összepakolt
És búcsúzott a cirkusztól Elindult egy trombi-trombitával
Mi volt ez? Mi volt ez? Mi történt?
- Anya, a mellkasa! - Semmi baj.
Ez előfordul. Azért folytathatod.
- Mit csinált? - Eltörhetett a borda, a szegycsont.
- Megesik, oké? - Most viccelsz?
- Alice, menj vissza a kocsihoz! - Nem biztos, hogy meghalt, Frank.
- Anya, a mellkasa beesett! - Oké.
- Alice, szállj vissza a kocsiba! - Nem. Frank, nem lehet. Nem lehet.
A kurva életbe, hagyd abba! Vége van! Alice, hagyd a lányt!
Várd meg a mentőt a kocsiban!
Jó, igen.
Frank, fogalmad sincs, mit tesz ez vele.
Már meghalt, Mads.
Nem tudod visszafordítani. A lány halott.
Sajnálom.
Alice! A francba!
Bassza meg...
HÍVÁS...
Alice Finchet hívtad.
Most nem érek rá. Ha fontos, hagyj üzenetet! Szia!
Alice, kérlek, vedd fel!
Anyával tudnunk kell, hogy a mentő odaért,
és hogy jól vagy. Mindjárt ott vagyunk, hívj vissza!
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 39 PERC
Egyedül lehet?
A mentő valószínűleg már megérkezett, igaz?
Az egyes kategóriájú hívások válaszideje 15 perc alatt van.
Ez igent jelent?
Sajnálom, de hallván a dolgokat, le kellett állítanom.
Mindketten tudjuk, hogy a lány...
Mads, én csak Alice-re gondoltam.
Azt hittem, te is. Reménytelen volt.
Mit csinálsz?
- Maddie? - Ez az én autóm, Frank.
- Mikor kezdted újra? - Nem kezdtem.
Nézd, tudom, hogy nem érthetem, milyen lehet elveszíteni egy beteget.
A lány egyértelműen meghalt.
Alice-t, a lányunkat kellett első helyre tennem.
- Egyformák voltak. - Nem, nem azok.
- Te beszéltél rá. - Ez meg mit jelentsen?
A diszpécserrel kellett volna vonalban lennie, nem velem.
Elnyomnád?
Válaszolj...
HÍVÁS...
Alice Finchet hívtad. Most nem érek rá.
- Ha fontos, hagyj üzenetet! Szia! - Alice, kérlek, vedd fel!
Tudnom kell, mi folyik ott. Oké? Nem te tehetsz róla.
A rendőrség is megérti majd. Minden rendben lesz, Al.
Egy lány meghalt, Frank.
Kirohant a sötét útra a semmi közepén.
A rendőrség mindent figyelembe vesz.
Mi a szart keresett egy lány ilyen későn Ashfolkban?
- Ez komoly? - Mindjárt három.
Ezt Alice-ről sem tudjuk.
Mads, tudod, hogy rengeteg oka volt rá.
- Ashfolk útba esik visszafelé. - Egek! Előlünk menekült, Frank.
Nem menekült! Miért beszéltél úgy?
Csak... Egy vita volt, Mads. Csak egy hibás döntés.
Jó gyerek. Valószínűleg nem is tudod, milyen jól megy neki az egyetem.
A tanárai felterjesztették egy egyéves külföldi ösztöndíjra.
Ausztrália. Jól neveltük, Mads.
- Frank. - Mi az?
Sajnálom a lány szüleit...
Mégis miért futott az erdőben ilyen későn?
Nem tudom, talán van ott egy kemping.
Zárva van. Nem emlékszel, hogy minden ősszel
szezonzárásként elvittük oda Alice-t?
Talán buli volt.
Alice, többé ne tedd le a telefont!
Megérkezett a mentő?
- Alice, mondj valamit! - Van ott veled valaki?
- Visszaültem a kocsiba. - Oké. Jól van.
- Csak maradj nyugton! Érkezünk. - Egy árokban ragadtam.
- Nem tudtam kiszabadítani. - Emiatt ne aggódj! Ne most!
Amúgy sem kéne vezetnie. Alice, nem jöhetsz el.
Mads, ott marad, oké?
- Mi van a mentővel? - Nincsenek itt.
Hívott valaki? Jelentkezett a központ?
- Beszéltél velük telefonon? - Nem.
Nem értem. Már ott kéne lenniük.
Biztos késnek. Nincs elég emberük.
- Miért vagy az erdőben? - Mads, ezt...
Nem akarod a rendőrök előtt hallani?
Alice, mondd el, mi történt!
Vezettem. Ő meg kirohant az erdőből egyenesen az autó elé.
Milyen gyorsan hajtottál?
- Nem tudtam kitérni. - Milyen gyorsan?
- Passz, lecsúsztam az útról. - Miért mész Ashfolkon át?
A lakáshoz mentem, és gondoltam, erre gyorsabb.
- Mint az autópálya? - Nem maradhattam a főúton.
- Mi? Miért nem? - Mads, nyugi!
Alice, a rendőrség is ezeket fogja kérdezni.
Nem kaptam levegőt, nem tudtam koncentrálni, a...
Remegett a kezem. Az járt a fejemben, amit mondtál.
Nem mehettem vissza a lakásba, mert ő is ott van.
Nem tudtam hazajönni, mert ott meg ti vagytok.
Egyedül akartam lenni. Úgyhogy elmentem Ashfolkba.
A barátokkal jártunk ide éjjel, amikor senki sincs itt.
Itt ismertem meg Jakubot is.
Ha találkozunk a lakásban, el kellett volna mondanom neki,
- de nem tudtam, mit... - Alice, most ne miatta aggódj!
Most ne!
Ha előbb neki mondom el, és nem nektek, akkor itt se volnék.
- Alice, mikor értél oda? - Nem is tudom. Talán tíz körül.
Tíz? Az több mint négy órája volt.
- Fáradt voltam, elaludtam. - Jézusom, Alice! Ilyet nem lehet!
Nem volt hova mennem! Olyan fáradt voltam!
Felébredtem. Nem találtam vissza a főútra.
Eltévedtem. Ez a hely kész labirintus.
- Nem hiszek neked. - Tessék?
Nem hiszem, hogy aludni mentél oda.
A rendőrség sem fogja.
- Alice, betéptél? - Mi? Ne röhögtess!
- Alice, ki vele! - Persze hogy nem!
Frank, ősszel Alice feldúltan hívott, mert páran metamfetamint vettek be.
Azt hitte, túladagolta magát.
Félt kórházba menni, hát felhívott.
Kiderült, hogy csak pánikrohama volt. Igaz, Alice?
Vártam, hogy rendben legyek. Nem éreztem semmit.
- Alice, mit vettél be? - Nem volt sok...
Az egyetemen mindenki csinálta.
- Csak hogy feldobódjak! - Alice!
Drog hatása alatt ültél volánhoz.
Nem is ez a lényeg. A lány kiszaladt az útra.
Azt sem tudod, mennyivel mentél!
A rendőrség... Miért nem érkezett még meg a mentő?
Mondd, hogy hívtad őket! Kérlek!
- Gondoltam, te is megmentheted. - Alice!
Sajnálom!
- Alice, miért nem hívtad a 999-et? - Nem tudom!
De igen. Azért hívtál minket, mert mindig minket hívsz.
- Mert felkínáljuk a könnyebb utat. - Meg kellett mondanod, mit tegyek.
Alice, ha a mentő nincs úton, akkor az újraélesztés felesleges volt!
Ezt hogyhogy nem tudtad?
-Én nem menthettem meg! - Sajnálom!
A mentősök talán megmenthették volna!
Minden olyan gyorsan történik!
Istenem! Fel kell hívnunk valakit.
Ismerek pár rendőrt. Mondjuk Sophia Grantet.
-Ő finoman kezelné. - Ne, anya! Hívod a rendőrséget?
- Muszáj, Alice. - Letartóztatnak?
Gőzöm sincs. Nem tudom, mit mondjak.
- Nem tudom, mi a megoldás. - Lecsuknak?
Nem tehetek semmit.
Beszélhetek Sophiával. Ő majd tudja, mi a teendő.
De csak úgy elém ugrott. Nem tudtam kitérni. Esküszöm!
Apa!
Kérlek, higgy nekem! Nem tudtam!
Alice, mi már nem tehetünk semmit! Nem engem kellett volna hívnod!
Nem akarok börtönbe kerülni!
Vállalom a felelősséget.
Majd én magamra vállalom.
- Azt nem teheted. - De igen. Én vagyok az apja.
Az én autóm. Mondd, hogy én voltam!
- Frank, nem. - Csak előbb érjünk oda!
A rendőrség úgyis rájön. Talán Sophia...
- Majd ő elintézi. -És Alice-t letartóztatják.
Ha előbb érünk a Hallow Roadra, te hazaviheted.
Én ott maradok az autóval... és a holttesttel.
Telefonálok. Azt mondom, amit Alice is,
hogy a lány a kocsi elé szaladt,
és nem tehettem semmit.
Én józan vagyok, Mads. Se alkohol,
se kábítószer.
Talán kicsit gyorsan mentem.
De azt meg fogják érteni, elvégre hajnali három van.
Sötét út, sehol egy lámpa, ő pedig kiszalad az erdőből.
- Meg fogják érteni. - Frank!
Nem tudtam megakadályozni.
Ha kivesszük Alice-t az egyenletből, ő ott sem volt.
Nem igaz, Alice?
Itt sem vagyok.
Jó, akkor ezt megbeszéltük.
Alice, beszélek apával.
- Lenémítom magunkat. - Ne!
Csak egy percre, jó?
- Nem fedezhetsz neki. -Én nem.
A rendőrség rá fog jönni.
A rendőrség hisz majd nekem, mert nem lesz oka kételkedni.
Nézd, egy ember meghalt, Frank.
Miért kell ezt még ragozni, Mads? A kurva életbe!
Mi mást tehetnénk? Semmit!
Gondatlanságból elkövetett emberölésért börtönbe kerülsz.
- Mindent elveszíthetsz. - Ha ő kerül börtönbe, akkor is.
Nem büntethetjük egy ostoba hibáért.
Baleset történt. Nem tehetjük tönkre a jövőjét.
Azt adod neki, amiről azt hiszi, hogy akarja.
Egy könnyű kiutat.
De soha nem fogja elfelejteni a lány arcát, Frank.
Ez hátralévő életének minden apró döntését befolyásolja majd.
Tudom.
Bármit teszünk, és bármennyire is próbálja elhessegetni,
a bűntudat felemészti majd.
Akkor ennyi. Nincs remény?
Ezt nem tudom elfogadni. Nem is fogom.
De ha ennyire feladnád őt, akkor igen,
hívd csak fel a barátodat,
és magyarázd el a lányunknak, miért nem segítesz!
- Elmondhatod, miért lett oda minden. - Még itt vagytok?
Megteheted, mert én nem fogom. Képtelen vagyok rá.
Te döntesz.
Anya!
- Apa? - Itt vagyok.
Apa, mi történik?
Már nem vagyunk messze, érkezünk.
- Minden rendben lesz, Al. - Köszönöm.
Tudom, csak maradj vonalban!
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 26 PERC
Mi lesz vele?
Ezt most nem kell megbeszélnünk.
Anya? Tudni szeretném.
Jön a halottkém, és elviszi.
- Nem a családja? - Nem, ők később láthatják.
- Kint hagytam az úton. - Csak maradj a kocsiban, Al!
Hogy bírod ezt elviselni, anya?
- Hogy érted? - Amikor dolgozol.
Biztosan látsz olyanokat, mint én, akik ilyet tettek.
- Hogy bírsz rájuk nézni? - Alice, nem tettél semmi rosszat.
- A balesetek mindennaposak, Alice. - Ez nem baleset volt.
Alice! Mondtam, hogy ez most mellékes.
Inkább gondoljunk csak... Gondoljunk az egyetemre!
Nemsokára jönnek a vizsgák, ugye?
- Istenem... -És az ösztöndíj.
Egy év Ausztráliában...
A te korodban én bármit megadtam volna egy ilyen lehetőségért.
Al, mostantól csak előre nézünk, jó?
Csak előre. Nem nézünk hátra, csak előre.
És mielőtt ráeszmélnél, ezt már magad mögött is hagytad.
-Nem tudom befejezni az egyetemet. - De igen, befejezed.
A ma éjjel nem teheti tönkre az életed.
-És mi van Jakubbal? - Alice, nem.
- Joga van tudni. - Nem, Alice!
Ezt majd később megbeszéljük.
Nem itt és most, jó?
Tudom, mi a legjobb. Anyával tudjuk, mi a jó neked.
- Ha Jakub megtartaná... - Jakub bekaphatja!
Világos? Tudom ám, milyen! Ismerem a fajtáját. Ő...
Szart se akar majd tőled!
- De el kell mondanom neki. - A kurva életbe, Alice!
Itt most én döntök, rendben?
Én oldom meg ezt a problémát, ezt a kibaszott szar helyzetet!
Mostantól igenis jogom van dönteni.
És 18 évesen kibukni, és családot alapítani egy lengyel fazonnal
nem opció!
Jakub cseh.
Oké, Alice.
Alice, nézd! Elloptad a kocsit, hogy elmenekülj egy vita elől.
Egy erdőbe mentél betépni, miután kiderült, hogy terhes vagy,
mert nem akartál otthon a barátod elé állni a hírrel.
Apával fiatalok voltunk, amikor születtél, és bármit megtennénk érted,
de fenntartom, amit mondtam.
Még nem állsz készen ilyen felelősségre, édesem.
Sajnálom, ha nem úgy reagáltam, ahogy remélted.
De akkor is mondtam, és most is, hogy nem akarsz szülő lenni, Alice.
Te igen?
- Mit igen? - Te szülő akartál lenni?
Al, ne butáskodj! Persze hogy akartunk.
Mást se akarunk, csak megvédeni téged a történtektől.
És ezek a balesetek,
mint a drog, meg Jakub, mind helyrehozható.
Bármit megteszek, hogy ismét egyenesben legyél.
Alice, én mindig veled leszek, és mutatom az utat.
És ezek a dolgok mind jobbra fordulnak majd...
ÚTVONALTERVEZÉS
- A francba! - Elvétettünk egy kanyart?
Azt mondja, volt egy balos. Én nem láttam.
- Biztos? - Igen, biztos nem volt.
A GPS sem működik ebben a rohadt kocsiban!
- Akkor vissza kell fordulnunk. - Nem. Tudom, hogy erre van.
- Kértem neked szervízidőpontot, Mads. - Vissza kéne fordulnunk.
- Elmehettél volna. - Frank!
- Tudom, merre kell! - De visszafordít!
Ez az út a hegy mögé vezet, pont az Ashfolk erdőhöz!
Nem mintha egyáltalán érdekelne.
A család minden évben eljött ide!
- Mi? Ez meg mit jelentsen? - Tudod te azt.
- Tényleg? - Igen!
Hat-hét hónapja mintha máshol volnál. Nem vagy jelen.
Az biztos, hogy engem nem avatsz be.
Nem hitted volna el, hogy Alice drogozik.
Nem erről van szó. Nem vagy jelen.
Már nem is dolgozol.
Úgy beszélsz, mint akit már nem is érdekel,
és soha nem is érdekelt.
Bár megjavíttattad volna a kurva kocsit!
ÚJRATERVEZÉS FORDULJON VISSZA
- Azt mondja, forduljunk meg. - Nincs hova fordulni.
- Apa, látlak. - Hogy mondod?
Látlak. Látom a fényszóródat a fák között.
- Hogy érted? - Gyere tovább! Ez egy hosszú út.
Kanyarog az erdőben.
ÚJ ÚTVONAL
Mindjárt itt vagy.
Bekapcsolom a fényszórót, hogy lásd, hol vagyok.
- Ne! Kapcsold ki! - Mi?
Kapcsold le a fényszórót! Azok nem mi vagyunk, valaki más!
- Megláttak? - Errefelé tartanak.
- Meg fognak látni. És őt is! - Nem. Jól van. Figyelj!
Apa, mit csináljak? Mit...
Nem veszik észre, és azt sem tudják majd, hogy ott van,
mert lehúzod az útról. Rendben, Alice?
Most rögtön odamész, és levonszolod,
és elrejted az erdőben valahová.
- Nem, Frank, nem szabad! - Vidd le az útról!
- Ne, Frank! - Csináld, baszd meg!
- Apa, nem akarom. - Muszáj, különben vége!
- Frank, figyelj! - Az istenit!
- Mielőtt odaérnek! - Csak ront...
Megoldjuk.
Jól van, Alice. Vidd le a kibaszott holttestet az útról!
Oké.
- Frank! - Ne csináld! Ne, Maddie, ne!
- Ne gondolj bele, Alice! - Nem megy.
De igen. Menni fog! Ragadd meg a ruhájánál fogva, és vonszold le!
- Kérlek, gyorsan! - Sajnálom.
- Elrejtetted? Biztonságban van? - A cipője az úton maradt.
Menj vissza, és hozd el! Gyorsan!
Oké.
Változik az arca!
- Mi az? Hogy érted? -Átváltozik valaki mássá!
- Alice, ennek semmi értelme! - Nem! Nem megy!
Alice, még be vagy tépve?
Ne, Alice, ne fuss el! Ne fuss!
Hahó!
Jól van, kedves? Drágám, kapcsold le a fényszórót!
Kifolyik a szeme szegénynek. Nem akartunk megijeszteni.
Segítsünk a kocsival?
- Egyedül vagy? - Alice, beszélj vele, és küldd el!
A férjemmel segíthetünk, ha baleset történt.
Telefonálok. Jól vagyok. Nem sérültem meg.
- De mi történt? - Csak meg kellett állnom.
Egy árokban? Nem baj, ha kiszállok?
- Nem, Alice. Vedd rá, hogy elmenjen! - Ne, kérem! Tényleg jól vagyok.
De hát nem kell megijedni! Csak kinyújtóztatom a lábamat.
Elég hosszú az út idáig. Nappal csodálatosan szép a táj.
Úgy tartják, elvarázsolt.
Annyi mindent el lehet rejteni, különösen a korom sötétben.
Igen.
- Szörnyen feszült vagy. - Tessék?
Szörnyen feszült vagy. Mint egy szellem.
Nem, egy állat, talán egy szarvas, kiszaladt a... Én...
-És az árokba csúsztam, és... - Drágám, vannak erre szarvasok?
- Nincsenek. - Talán egy kóbor kutya volt.
- Mi bajuk van? - Nem tudom.
Láttuk, hogy villantottál. Gondoltuk, valaki bajban lehet.
Nem, sajnálom. Nem. Jól vagyok.
Mondd, hogy a szüleiddel beszélsz, és úton vagyunk!
A szüleim vonalban vannak, és jönnek segíteni kihúzni az autót.
-Abban mi is segíthetünk. - Nem kell. Jól vagyok.
Badarság! Drágám! Hozd a kötelet a csomagtartóból!
Kihúzhatnánk az árokból.
Add csak a kulcsodat! Megpróbálok kitolatni neked.
Nem. Inkább menjenek csak!
Hűvös van. Nem sokan járnak Ashfolkban ilyen hidegben!
Különösen nem éjszaka.
Ennél mélyebbre nem is lehet bemenni az erdőbe.
Tudod, miért hívják Hallow Roadnak?
Mert ez itt szent hely tele mítoszokkal és mondákkal.
Az ősi időkben a pogányok itt tisztelegtek a tündérek előtt.
Mostanra a legendákból csak rémtörténetek maradtak
a fiataloknak, akik betépni járnak ide.
Te hogy kerültél ide?
Tényleg egyedül vagy?
- Mi? -Úgy illendő: „Tessék”, nem „mi”.
Azt kérdeztem, van-e veled valaki.
Nem érti.
Látom a szemeden, hogy részeg vagy.
Tehát ha azt hitted, hogy csak úgy eljössz Ashfolkba
a barátokkal, és tábort vertek egy félreeső helyen,
hogy félholtra igyátok magatokat, vagy tudomisén!
Emlékeztetnélek rá, hogy törvényt szegtek.
És jogomban áll hívni a hatóságokat.
- Ne... - Megértetted?
Én nem... Senki más nincs itt. Csak eltévedtem.
- Kérem, én nem... - Mit nem csináltál?
- Csak... - Túl részeg vagy vezetni?
- Ezért csúsztál árokba? - Csak hagyjon!
- Hívnom kell a hatóságokat? - Nagyon sajnálom.
Mit sajnálsz? Kislány?
- Mit akarsz nekem elmondani? -Én nem akartam...
Alice!
Add oda neki a telefont! Majd én elmondom neki a helyzetet.
- Anyukám beszélne önnel. - Mit akarsz mondani?
- Oké, add a telefont! - Nem, ne add oda!
Hangosíts ki!
- Anyukám van a vonalban. - Halló?
Jó estét! Hall engem?
- Maga a lány anyja? - Igen, én vagyok.
Jövünk a férjemmel.
Hallottuk, amit mondott, és megértjük az aggodalmát.
Alice-nek nehéz éjszakája volt. Visszafelé tartott az egyetemre,
és ahogy levágta az utat, eltévedt, és végül letért az útról.
A férjemmel most érünk Ashfolkba.
Köszönjük, hogy megállt, és ránézett Alice-re.
Már nem vagyunk messze, csak...
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 17 PERC
... pár perc, és megérkezünk.
Vagyis mostantól tudunk gondoskodni Alice-ről.
És... nyugodtan elmehetnek.
Azt akarja, hogy hagyjuk magára a lányát? Az erdőben?
A sötétben?
Mint mondtam, csak néhány percnyire vagyunk.
Mit csináltál az erdőben?
- Mi? - Az erdőben?
Kibukdácsoltál onnan. Mit csináltál?
Elnézést! Kérem, nézze! Sajnálom,
de hallom, hogy nagyon feszélyezi Alice-t.
Nem szeretném megbántani, de önök idegenek,
akik éjjel az erdőben kocsikáznak. Engem ez aggaszt.
Oké? Ez nagyon zavarba ejtő, szóval
a férjemmel megköszönnénk,
ha a férjével továbbmennének,
visszaülnének a kocsiba, és békén hagynák a lányunkat.
Kényelmetlenül érzed magad miattam?
Igen.
Hát jó.
Ne felejtsd el kitisztítani a sebed!
- Véres az inged. - A kocsiban történt.
- A baleset után. - Igen, megvágtam a kezem.
További szép estét!
- Elmennek. - Semmi baj, Alice. Szállj vissza!
- Zárd be az ajtót! - Kösz.
- Meglátták, Frank. - Tudom, de nincs baj.
- Ez a hazugság egyre nagyobb lesz. - Csak érjünk oda, és meglátjuk!
- Visszaültem. - Jó, zárd be az ajtót, Al!
- Milyen messze vagytok? - Volt...
- Ne! - Alice? Alice, mi az?
- Mit csinálnak? - Ne! Megálltak az erdőnél.
Őt keresik. Istenem! Most mit csináljak?
Jól van.
- Frank! - Mi legyen? Mi...
- Talán nem találják meg. - Hívjuk a rendőrséget!
- Mielőtt elfajul. - Nem.
- Ezt nem tudjuk megállítani... - Anya, miről beszélsz?
Alice! Azt akarom, hogy maradj a kocsiban!
Ne szállj ki!
Mondd, hogy jön a rendőrség! Telefonálok,
- ahogy már rég kellett volna. - Ne!
Alice, kérlek! Sajnálom, de esküszöm, nincs más választásunk.
Ne!
Alice? Mit csinálsz?
Alice, hagyd abba, kérlek! Alice, nem futhatsz el.
Frank, mondd neki, hogy maradjon!
Alice, kérlek! Ígérem, hogy a rendőrség majd átsegít ezen.
Nem menekülhetsz!
Alice, nem szabad! Nincs hova menni!
Kislány? Megállj! Szállj csak ki az autóból!
Hé! Beragadtál. Egyre mélyebbre süllyedsz az árokba.
- Menjen el! - Megtaláltuk a lányt. Már tudjuk.
Tudjuk, hogy baleset volt, de állj meg,
mielőtt még valakit megsebesítesz! Kislány! Állítsd le a motort!
- Kérem, hagyjanak békén! - Azt nem tehetjük.
Alice, figyelj rám! Apa és én itt vagyunk veled.
Ezzel együtt nézünk szembe, de le kell állnod.
- Az ablakot, drágám! - Ne! Ne érjen hozzám! Ne!
Kurvára hagyja őt békén!
- Hozzá ne érjen a lányomhoz! - Ne!
Istenem! Maddie, mi történt?
HÍVÁS...
OKTÓBER 31. CSÜTÖRTÖK
Ó, istenem!
Frank, lassíts!
Talán csak megakadályozták, hogy elmenjen.
De tudják, Mads. Tudják.
- A rendőrség... - Nem. Alice-t próbáld!
- Nem! - Hívd újra Alice-t!
Tudnunk kell, hogy van. A rendőröket utána!
- Mads, majdnem ott vagyunk! - Ne!
- Ez akkora képmutatás! - Mi?
Azt mondtad, ne akarja a szülői felelősséget!
Úgy tűnik, te magad is kurvára feladnád!
- Miről beszélsz? - Ezt nekünk kell helyrehozni!
BEJÖVŐ HÍVÁS
- Alice? - Gondolom, tudtak a lányról.
- Alice hol van? - Maga biztos az apja.
- Hol van Alice? - A kocsiban. Épp megnyugszik.
Be kellett törnünk, hogy elvegyük a kulcsát. Megsérülhetett volna.
Adja oda neki!
Sokkos állapotban van, és nem akart magával beszélni.
A bűntudat furcsán tudja blokkolni az ember testét.
Baleset volt.
- Nem biztos, hogy ezzel egyetértek. - Ez mit jelentsen?
Az ütközés az úton történhetett.
De a lányt mégis elvonszolták onnan az erdőbe,
és a hatóságok nincsenek sehol.
Se mentő, se rendőrség. Csak két szülő a vonal másik végén.
És ez nem a véletlen műve, ugye?
Ez itt a nagy kérdés. Ésszel vagy érzelemmel cselekedjünk?
Úgy látom, az itteni döntések
inkább a lányuk iránti érzelmeikből születtek az eszük helyett,
hisz azt a szegény gyermeket kint hagyták a hidegben.
Maga könnyen beszél.
Mentős vagyok. Alice ezért hívott minket.
Ostoba módon azt hittem, megmenthetem a lányt,
és mire rájöttem, hogy nem megy, már túl késő volt.
Késő? Miért volt túl késő?
Odaadná végre Alice-nek a telefont?
- Nem. Hagyták meghalni. - Nem. Próbáltuk újraéleszteni.
Alice próbálta. Mi... De a lány nem reagált.
Nekem úgy tűnt, a lány nagyon is élt, amikor a férjem elvitte.
- Mit... Mit mondott? - A lány életben van.
Ó, istenem!
- Nem értem. - Hála az égnek!
Én nem örülnék olyan hangosan!
- Mi? Akkor életben van? - Mint mondtam.
- Hívta a rendőrséget? - Nem.
Miért nem?
- Alice? Alice ott van? - Csendet!
Kérem, hadd beszéljünk vele!
- Maradj a kocsiban! - Ne bántsa!
A maguk fantáziája aztán tényleg élénk!
- De azt hiszem, mind mondunk meséket. - Ez nem mese!
A lány kiszaladt az autó elé a sötétben.
Ez nem Alice hibája volt. Mindent megtett, hogy megmentse.
Ez az igazság.
Ez nem magyarázza meg, miért van itt. Ittasan vezetni...
- Mit akar? - Egy jobb mesét.
Ön szülő?
Akkor tudja, milyen messzire megy az ember, hogy megvédje a gyermekét.
Ebben egyetért, ugye?
Alice csak annyit tett, hogy az erdőbe menekült
egy stresszes helyzet elől.
Én voltam... Én mondtam azt neki, hogy rejtse el a testet,
nehogy bárki is megtalálja, mielőtt odaérnénk.
Úgy volt, hogy a nejem hazaviszi, és én vállalom magamra a balesetet.
De esküszöm, hogy mi... nem akartunk elmenekülni.
Az én hibám. Nem Alice tehet róla.
Én vagyok a hibás. Ez a mese.
Kérem!
Egyetlen szülő sem akar a gyermeke szörnyetege lenni.
Senki sem akar nemet mondani nekik. Aztán felnőnek, és már túl késő.
A férjemmel a saját bőrünkön tanultuk meg.
Önökhöz hasonlóan... És azóta is vezeklünk érte.
Azóta is fizetjük az árát.
Akkor erről ennyit. Beszéljenek csak a lányukkal!
Köszönjük.
Alice, ugye? Tessék.
Kiszáradtál, és bágyadt vagy. Igyál egy kis vizet! Igyál!
- Jó. Most pedig beszélj a szüleiddel! - Halló!
Jól vagy?
Nem értem. Hogy lehet még mindig életben?
Annyira megrémültél, hogy megölted,
hogy azt hitetted el magaddal.
De a legfontosabb dolog, hogy... rendbe jön.
Anya?
Nem is tudom. Talán nem hallottuk a szívverését.
De éreztem, hogy beszakad a mellkasa.
- Alice, megmentetted! - Ha hívtam volna mentőt...
Rendbe jön, és te is rendben leszel.
És a nő ráállt a tervre,
hogy én vezettem, oké? Nem változik semmi, rendben?
Erről neked kell dönteni, Alice.
- Nem, döntöttünk. - Nem dönthetünk helyette.
Miért nem akarsz belemenni?
Mert tudom, milyen, ha nem nézel szembe a tetteddel.
Megtöri az embert. Minden porcikádat.
Ott kellett hagynom a mentőszolgálatot.
Hogy érted?
Egy ideje már nem vettem tudomást a figyelmeztető jelekről.
Megszólaltak a vészcsengők, hogy nem mehet így tovább.
Aztán egy velem egykorú nőhöz hívtak egy bevásárlóközpontban.
Amikor kiértünk, láttam, hogy a nő pánikrohamot kapott.
És pontosan olyan volt, amilyenre számítottam.
Nehézlégzés, görcsben álló ujjak, kidülledt szem.
Rengeteg ilyen esetünk van. Jó vagyok bennük.
Mindig át tudom segíteni őket a pánikrohamon.
A kollégám azt mondta: „Kórházba kéne vinnünk.”
Én meg: „Nem. Egy perc, és jobban lesz.”
És aztán mégsem. Nem tudtam szabályozni a légzését,
úgyhogy lépnünk kellett,
és a mentőautóban megállt a szíve.
Elkezdtem újraéleszteni, de nem sikerült visszahozni.
A kórházban az illetékes orvos a balesetin
azt mondta, hogy súlyos tüdőembóliája volt.
Több vérrög is volt a tüdejében, én pedig nem vettem észre.
Rossz kérdéseket tettem fel, és én...
Annyira biztos voltam abban, amit látok.
Biztos voltam benne, pánikrohamról van szó, és elsiklottam felette.
És senki nem hibáztatott.
Úgy ítélték, érthető, miért hibáztam.
Úgyhogy beadtam a felmondásomat.
Alice, erről neked kell döntened.
Nem... apával nem hozhatjuk meg helyetted, jó?
Otthagytam. A lány olyan volt, mint én.
A saját arcomat láttam az ő testén.
- Kicsim... - Ha túléli, bocsánatot kérek.
Szeretnék helyesen cselekedni.
Rendben.
Szólok a nőnek, mielőtt túl késő lenne.
- Milyen messze vagytok? - Közel vagyunk. Pár perc.
Oké, akkor nemsokára találkozunk.
HÁTRALÉVŐ IDŐ: NÉGY PERC
Már el is felejtettem, milyen sűrű.
Miért jönne ide bárki is éjszaka, egyedül?
Itt is van.
- Valami nincs rendben. - Alice? Al?
Mi a fasz?! Hol vannak? A rendőrség fogta és elvitte őket?
- Nem. Nem tennének ilyet. - Mads, nincs itt senki!
- Alice? Al? - Frank!
A lány!
Istenem!
Istenem! Mads, hazudtak!
- Segélyhívó! Melyik... - A rendőrséget!
- Kapcsolom. - Hallgatom.
Rendőrség. Hol van?
Az Ashfolk erdőben. Hallow Road, Ashfolk erdő, Nemzeti Park.
- Jó. Kérem a nevét! - Madeline Finch.
- Mi a vészhelyzet? - Autóbaleset.
A lányom vezetett, és elütött
- valakit az autójával. -Értem.
Küldöm a mentőt és a rendőrséget.
Látta a balesetet?
Nem, a férjemmel csak most értünk a helyszínre.
Ott van önnel a lánya és az áldozat?
Nem, csak az áldozat.
-És a lánya? -Ő...
Halló?
Maddie, ő itt Alice.
- Mrs. Finch... - Mads, Alice az. Alice...
- Mads, Alice az. - Mrs. Finch?
Alice az.
Mrs. Finch, halló? Ott van még?
Halló? Mrs. Finch, beszéljen!
Kérem, mondjon valamit!
Mrs. Finch! Halló? Ott van még? Mrs. Finch? Jól van?
Halló?
Nem, nem lehet ő. Nem lehet ő, Frank.
Nem ő az, de emlékszel? Mondta... Hallottuk.
Emlékszel? Nem lehet ő, Frank. Ez nem Alice.
- Nem ő az. - Mrs. Finch?
- Hall még? - Mads, ő az.
Tudnom kell, mi történik.
- Halló? - Nem, Frank. Nem Alice az.
Hagyd abba!
- Nem Alice az. - Mads, ez Alice.
- Nem emlékszel? - Halló!
Azt mondta nekünk, hogy az arca átváltozik, és hallottunk valamit.
- Hallottuk. - Miről beszélsz?
- Hall engem? - Mit mondasz?
- Mads, Alice az. - Halló? Mrs. Finch? Beszéljen! Halló?
- Nem, mert... - Miről beszélsz?
- Nem, Frank.
- Hallottunk valamit. - Mads!
Azt mondta, átváltozik az arca!
- Mi... -És a szörnyű hang...
- Miről beszélsz? -És ő...
- Alice az. - Fogd be, Frank!
Mrs. Finch, kérem, mondjon pár...
Alice!
Figyelj!
- Ezt hallgasd meg! - Mi ez?
Alice!
- Anya? - Alice, itt vagyok!
-Rosszul vagyok. - Azt el is hiszem.
Segíteni jöttünk.
- Alice, hol vagy? - Anya, még mindig az erdőben vagyunk.
Nem lehetnek messze.
Miért vagyunk még mindig itt? A kórházba megyünk?
A rendőrségre? A lány jól van?
Nem. Ő meghalt, Alice. Te ölted meg.
Otthagytad megfagyni az erdőben a Hallow Roadon.
- Nem értem. - Dehogynem.
Tudtad, hogy halott, amikor elgázoltad.
És tudtad, hogy ez a saját életed végét jelenti.
Az ígéretes jövődét. Hogy többé semmi sem lesz a régi.
- Tudtad, mit tettél. - Nem.
- A szüleimet akarom. Hol vannak? - Itt vagyunk, Alice.
- Nem! Maguk nem a szüleim! - De most már igen.
Már nem azok irányítanak, akiket szüleidnek hívsz.
Te jó ég!
Ők nem tudnak megszabadítani téged
ettől a förtelmes, gonosz cselekedettől.
- Mi ez? - Jézusom!
Egy szülő sem akar a gyermeke szörnyetege lenni.
Nem tudnak szembenézni azzal, amit meg kell tenni. De mi igen.
És mi itt vagyunk neked. Ahogyan az előző gyermeknek is.
És az azelőttinek.
- Kérem, engedjen el! - Istenem!
- Merre? - Kérem, nem akarok itt lenni!
Nem, de megérdemled, hogy itt legyél. Mind ezt kértétek.
Anya!
A szülők ösztönösen hiszik, hogy megkímélhetik a gyermeküket
az élet következményeitől.
Hogy bármi áron megmenthetnek téged.
-Úgyhogy meséket találnak ki. -Ők azok?
- Ezért vagy ezen az úton. - Nem akarok itt lenni! Mi ez?
- Hol vagyok? Kérem! - Meddig mennek el érted, Alice?
Szerinted meddig vezetnek még?
Ne, kérem! Mit csinál?
Nem tudják, hogy a meséjüknek nem lehet jó vége?
Kérem! Hová visznek?
- Ne! Kérem! - Egyik végtelen út a másik után,
ami csak megy tovább és tovább.
RENDŐRSÉG
Ne! Menjenek már!
Menjenek! Gyerünk! Mozduljanak már!
- A lányunk van ott! - Ne! Hová visznek?
- Ne! - Kérem a telefonomat!
Tudom, hogy jóvá kell tennem. Adjon egy esélyt!
- Kérem! - Már túl késő.
Kérem! Adjon még egy esélyt!
- Adjon egy esélyt! - Nem mennek.
- Meg se mozdulnak! - Nem érti. Terhes vagyok!
Akkor a gyermekedet is a helyes útra állítjuk.
Ne!
Alice Finchet hívtad. Most nem érek rá.
Ha fontos, hagyj üzenetet! Szia!
Alice Finchet hívtad. Most nem érek rá.
Ha fontos, hagyj üzenetet! Szia!
RENDŐRSÉG
Első benyomás: a lány be volt állva. Az árokba hajtott a kocsival.
Zavartan az út közepére tántorgott,
és a sötétben elcsaphatták.
A sofőr pánikba eshetett, elrejtette, és elmenekült.
- A szülők nem ezt mondják. -Ők azonosították a holttestet.
Meggyőződésük, hogy ez nem az igazi lányuk teste.
Azt mondják, a történtekkor vonalban voltak a lányukkal.
Biztos a trauma miatt. Valószínűleg nem tudják feldolgozni.
Nem is csoda.
ROSAMUND PIKE, MATTHEW RHYS HANGJÁVAL
AZ IDEGEN PÁR SZEREPÉBEN
Felirat: PLINT Fordította: Császár Hédi