Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
F. FINCH MARKKINOINTIJOHTAJA
SAIRAANKULJETUS
MADELINE FINCH ENSIHOITAJA
CITALOPRAM-TABLETIT
SAAPUVA PUHELU
On todella myöhä, Alice.
Et olisi saanut rynnätä tiehesi niin.
Isä haluaa autonsa takaisin.
- Alice, en tiedä mitä sanoa. - Missä hän on?
- Ali... - Tuleeko hän kotiin?
Hitto.
Kello on jo kaksi yöllä.
- Palasiko hän asunnolle? - En tiedä.
Mitä, missä hän sitten on? Mads, missä autoni on?
En tiedä, Frank. Ota autoni huomenna.
Kyse ei ole nyt autosta.
- Etkö ole taas työvuorossa? - En.
Luulin, että siellä on alimiehitys, eikä vapaata saa.
- Niin siellä onkin. - Okei.
Anteeksi, se katkesi.
Soita meille takaisin.
Tytön harkintakyky vain petti.
Voin soittaa hänelle. Varmistetaan perille pääsy.
Isä haluaa vain tietää, oletko jo asunnolla.
Jos et halua jutella,
laita tekstiviesti tai jotain... Anteeksi, mitä?
Milloin? Milloin tämä tapahtui? Nytkö?
Mistä on kyse?
- Alice, oletko loukkaantunut? - Mitä? Mitä?
Loukkaantuiko se toinen?
- Maddie, mitä on tapahtunut? - Alice? Entä toinen osapuoli?
- Näetkö, tuliko vammoja? - Kolariko?
Anna minun kuunnella!
Missä hän on nyt?
Entä sinä? Oletko yhä autossa?
Okei, onko siellä ketään, joka voisi auttaa? Onko taloa? Onko autoa?
- Voiko joku auttaa? - Laita kaiuttimeen.
- Miksi ei, missä olet? - Haluan kuulla! Mads?
Miksi et ole kaupungissa? Oletko soittanut hätänumeroon?
- Ei, ei! Haluan puhua hänelle ensin. - Onko ambulanssi tulossa?
Ei, Alice, tämä on tärkeää. Soita hätänumeroon.
Anna tarkka sijaintisi -
ja kerro mitä tapahtui. Okei? Hätäkeskuspäivystäjä auttaa sinua.
- Olen jo soittanut heille. - Eli ambulanssi on tulossa.
Selvä. Miksi et sitten ole puhelimessa hätäkeskuksen kanssa?
- Puhu heille. - Lopetin puhelun!
- Niin ei tehdä. - Mitä?
- Kerrotko, mitä on tekeillä? - He soittavat sinulle.
- Ei. Soita uudestaan. - Haluan puhua.
Sieltä kerrotaan sinulle, missä ambulanssi on.
He antavat tarkat ohjeet. En voi tehdä sitä.
Mitä? Totta kai voit tehdä sen!
Ei, soita hätäkeskukseen. Soita heille takaisin. Frank!
Alice? Anteeksi, mitä on tekeillä?
Luoja...
Helvetti. Selvä. Okei, kuuntele...
Minä tulen... Äiti ja minä tulemme sinne.
- Pysy puhelimessa. - Ei. Yhteys hätäkeskukseen.
Sinun kanssasi. Ei muun ensihoitajan.
Pysy puhelimessa avun tuloon.
Alice, kuinka kauan ambulanssi kestää? Kuinka kauan he sanoivat?
30... 20 minuuttia!
- Luoja... - Noudatteko?
Missä olet?
Olen Ashfolk Forestissa, Hallow Roadilla.
Selvä, olen tulossa.
Pidän linjan auki.
Annan tarkat ohjeet.
Mene tiellä olijan luokse.
Ensin selvitetään hänen tilansa.
Okei? Oletko ulkona autosta?
Yhä näin. Huolto?
Työnnä se sisään ja liikuttele. Se toimii lopulta.
En voi auttaa, jos et vastaa tai tee kuten sanon.
- Mads, korjaa auto. - Alice, puhu minulle!
- Osoite? - Hallow Road. Ashfolk.
Ashfolk?
Kultaseni, tämä on tehtävä nyt.
AIKAA JÄLJELLÄ 50 MINUUTTIA
Hän voi kuolla, jos jätät hänet sinne tielle.
Et halua, että niin käy.
Nouse nyt ulos autosta.
Laita hänet kaiuttimeen. Nyt heti.
Alice, miten hän voi?
Se on joku tyttö.
Luoja, hän on minun ikäiseni. Äiti.
Mitä minä teen? Äiti?
- Hengittääkö? - Hän ei liiku.
- Mene hänen luokseen. Reagoiko? - En voi. Silmät ovat auki.
- Voi luoja. - Polvistu hänen viereensä.
- Ei, Alice... - Hän vuotaa verta.
Alice, emme voi odottaa enää. Sinun on tehtävä tämä nyt.
- Olen kanssasi. - Et. Kukaan ei ole.
Ajan niin nopeasti kuin pystyn. Tulen niin pian kuin voin.
Nyt sinun on kuunneltava äitiä. Okei?
Hän osaa pelastaa. Hänen työnsä.
- Hän vain ilmestyi tyhjästä... - Tiedän. Eikä kukaan syytä sinua.
Ei taida hengittää.
Selvä. Ensin tarkistetaan hengitystiet.
Laita toinen käsi hänen otsalleen.
Toisella kädellä leuka ylös ja hengitystiet auki.
- Okei? - Laitan puhelimen pois.
Laita kaiutin, niin tiedät meidän olevan täällä.
Okei. Hengitystiet on auki.
Tarkista nyt hengitys.
Laita kämmen rintaa vasen. Katso, nouseeko ja laskeeko se.
Samalla laitat korvan lähelle hänen suutaan ja nenäänsä.
Kuuntele ja tunne hänen hengityksensä.
Äiti, en usko, että hän on...
Selvä. Muistatko antamani elvytyskoulutuksen?
- Muistatko sen? - En voi...
Kyllä voit. Muistatko rintakehän painelun?
30 painallusta ja sen jälkeen kaksi kertaa tekohengitystä.
Älä unohda sulkea sieraimia.
En halua, että joudut tähän,
mutta asia tulee olemaan vaikeampi, jos et edes yritä.
Alice, aloita painelu.
- Okei, okei. - Hyvä tyttö.
- Muistatko rytmin? - Luulen niin.
- Älä aikaile. - Okei. Minä lasken.
Olen täällä kanssasi.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan...
Käsivarret suorina.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
- Kolmekymmentä. - Nyt kaksi puhallusta.
Ja kaksi puhallusta.
Oikein hyvä, Alice. Toista nyt se sama.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
- Yksi, kaksi... - Sormet limittäin.
- Käytä alakämmentä. - ...kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän...
Suorat käsivarret.
Ja uudestaan. Pärjäät hienosti, Alice.
MYKISTÄ
- Mitä? - Hän ei voi tehdä tätä.
- Hänen on pakko. - Entä jos tyttö on kuollut?
- Hän osui johonkin. - Tiedän sen.
Miksi kysyt?
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi,
seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Okei. Ja uudestaan, Alice.
-Mitään ei tapahdu. - Okei.
Sydämen on sykittävä ennen ambulanssin tuloa.
- Toista syklejä. - Jos se ei tule ajoissa?
Tämä ei ole helppoa, mutta tytön henki on käsissämme.
Minun ja sinun. Joten jatka vain.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi...
Ei, älä hidasta. Älä hidasta.
Muistatko laulun?
Nelli Norsu laukun pakkasi Ja se sirkuksen hyvästeli
Matkaan niin lähti Ja kärsä vain törähteli
Hyvä. Niin.
Lauman johtaja jo sitä huuteli Kaukana, kaukana
Sormet limittäin. Ja painallus.
- Hän... Hän ei hengitä... - Selvä. Kaksi puhallusta.
- Tunnetko pulssin? - En. Mitään ei tapahdu!
- Ei toimi! - Pulssi voi olla hankala. Uusi sykli.
Vain ambulanssin tuloon asti.
- En voi... - Älä anna kuolla.
- Ei helvetti, Maddie! - Aloita taas painelu.
- Tämä ei toimi! - Emme tiedä sitä.
Kulta, voit lopettaa. Se on okei. Se ei ole sinun syysi.
Hän ei voi vain lopettaa! Alice?
Et tiedä tytön tilaa.
Ehkä turhaa työtä. Traumatisoit hänet!
Minun työtäni. Laitoit tähän, valvomaan.
- Jos hän lopettaa, en voi auttaa. - Äiti? Äiti...
MYKISTÄ
-Voin tehdä vielä muutaman. - Kyllä, tyttöni. Tiedän, että pystyt.
Nelli Norsu laukun pakkasi Ja sirkuksen hyvästeli
Matkaan niin lähti Ja kärsä vain törähteli
Lauman johtaja sitä jo huuteli Kaukana, kaukana
Ne kohtasivat loisteessa kuutamon Ja suuntana Mandalay on
- Taas. - Pitää lopettaa.
Ei. Ja taas.
Nelli Norsu laukun pakkasi
Ja se sirkuksen hyvästeli Matkaan niin lähti ja kärsä törähteli
Mikä se oli? Mikä se oli? Mitä on tapahtunut?
- Hänen rintansa! - Kaikki on hyvin.
Niin voi käydä. Voit silti jatkaa.
- Mitä nyt? - Kylkiluu, rintalasta murtui.
- Sitä sattuu. - Oletko tosissasi?
- Alice, mene takaisin autolle. - Tyttö ei välttämättä ole kuollut.
- Rintakehä on painunut sisään. - Okei. Hyvä on.
- Alice, mene autoon. - Ei. Frank, hän ei voi.
Lopeta, helvetti soikoon! Se on ohi! Alice, anna tytön olla.
Odota ambulanssia autossa.
Kyllä, kyllä.
Et tajua, mitä tämä tekee hänelle.
Tyttö oli jo kuollut.
Et voi mitenkään muuttaa tilannetta. Tyttö on kuollut.
Olen pahoillani.
Alice? Alice? Voi paska!
Hitto...
ALICE SOITTAA...
Alice Finch tässä.
En ehdi nyt vastata. Jätä viesti, jos asia on tärkeä. Heippa!
Alice, vastaa nyt.
Haluamme tietää, että ambulanssi on saapunut.
Ja että olet kunnossa. Emme ole enää kaukana. Soita.
AIKAA JÄLJELLÄ 39 MINUUTTIA
Onko hän yksin?
Ambulanssi on luultavasti jo siellä, eikö niin?
Luokkaan yksi kuuluvan puhelun vasteaika on alle 15 minuuttia.
Onko tuo kyllä?
Anteeksi. Kun kuunteli sitä, oli pakko lopettaa.
Tiedämme, että se tyttö oli...
Ajattelen vain Alicen parasta.
Luulin, että sinäkin. Se oli aivan turhaa.
Mitä sinä teet?
- Maddie? - Tämä on minun autoni, Frank.
- Milloin aloitit uudelleen? - En ole aloittanut.
Tiedän, etten voi ymmärtää, miltä tuntuu menettää potilas.
Se tyttö oli selvästi kuollut.
Minun oli laitettava oma tyttäremme etusijalle.
- Ne olivat yksi ja sama asia. - Eivät ole.
- Suostuttelit minut siihen. - Mitä tuo muka tarkoittaa?
Alicen olisi pitänyt puhua hätäkeskuksen kanssa, ei minun.
Voitko sammuttaa sen?
Vastaa, vastaa...
ALICE SOITTAA...
Alice Finch tässä. En ehdi nyt vastata.
Jätä viesti, jos asia on tärkeä. Heippa!
Alice, ole kiltti ja vastaa.
Minun on tiedettävä tilanne. Tämä ei ollut sinun vikasi.
Poliisi ymmärtää sen. Kaikki järjestyy, Al.
Tyttö on kuollut, Frank.
Hän juoksi pimeälle tielle korvessa.
Poliisi ottaa kaiken huomioon.
Ja miksi tyttö oli Ashfolkissa näin myöhään?
- Ihan totta? - Melkein aamukolme.
Miksi Alice oli siellä?
Tiedät, että syitä oli paljon.
- Ashfolk on matkan varrella. - Luoja! Hän pakeni meitä.
Ei paennut. Miksi sanot noin?
Kyseessä oli riita. Harkintakyky vain petti.
Hyvä lapsi. Et ehkä tiedä, miten hyvin hänellä menee yliopistossa.
Hänelle on ehdotettu vuoden opiskelua ulkomailla.
Australia. Kasvatimme hänet oikein, Mads.
- Frank. - Mitä?
Säälin hänen vanhempiaan. Sen tytön.
Mitä hän teki metsässä näin myöhään?
Ehkä siellä on leirintäalue.
Suljettu. Etkö muista, kun veimme Alicen sinne -
joka syyskuun viimeisellä viikolla kauden lopussa?
Ehkä oli juhlat.
Alice! Alice, et voi enää lopettaa noin.
Onko ambulanssi saapunut?
- Alice, puhu meille! - Onko siellä ketään kanssasi?
- Palasin autoon. - Selvä. Okei, hyvä.
- Pysy siellä. Emme ole kaukana. - Jumissa ojassa.
- Yritin, mutta en saanut sitä pois. - Älä siitä huoli. Ei nyt.
Hänen ei pidäkään ajaa. Alice, et saa poistua.
Hän jää sinne. Okei?
- Entä ambulanssi? - Se ei ole täällä.
Onko sinulle soitettu? Hätäkeskus?
- Oletko puhunut sen kanssa? - En.
Siellä pitäisi jo olla joku.
Myöhässä. Liian vähän väkeä siellä.
- Miksi Ashfolk? - Puhutaan sitten...
Etkö halua kuulla sitä ennen poliisia?
Alice, kerro meille, mitä tapahtui.
Minä ajoin. Hän juoksi metsästä ja törmäsi suoraan autoon.
Kuinka kovaa ajoit?
- En ehtinyt väistää. - Kuinka nopeasti?
- En tiedä. Suistuin tieltä. - Miksi Ashfolkin läpi?
Olin menossa asunnolle. Nopeampi reitti.
- Moottoritietäkö? - En voinut ajaa päätiellä.
- Mitä? Miksi? - Mads, rauhoitu.
Alice, poliisi kysyy samat kysymykset.
En pystynyt hengittämään tai keskittymään, se...
Käteni tärisivät. Ajattelin koko ajan kaikkea sitä, mitä sanoitte.
En voinut palata asunnolle, koska hän olisi siellä.
En voinut tulla kotiin, koska te olisitte siellä.
Halusin vain olla yksin. Joten ajoin Ashfolkiin.
Kävimme ystävien kanssa täällä öisin, kun täällä ei ole ketään.
Täällä minä tapasin Jakubin.
Jos olisin nähnyt hänet asunnolla, olisi pitänyt kertoa.
- En tiennyt, mitä sanoa... - Älä huolehdi hänestä nyt.
Ei nyt.
Jos olisin kertonut hänelle ensin teidän sijaan, en olisi nyt täällä.
- Mihin aikaan saavuit sinne? - En ole varma. Ehkä kymmenen maissa.
Kymmenen? Yli neljä tuntia sitten.
- Olin väsynyt. Nukahdin. - Jessus, Alice! Et voi tehdä noin!
Ei ollut paikkaa minne mennä. Ja väsytti.
Heräsin, enkä enää löytänyt päätietä.
Eksyin. Tämä paikka on sokkelo.
- En usko sinua. - Mitä?
En usko, että ajoit sinne ottamaan torkut.
Poliisikaan ei usko.
- Otitko kamaa? - Mitä? Älä ole naurettava!
- Kerro minulle. - Ei tietenkään ottanut!
Syyskuussa Alice soitti järkyttyneenä.
Hän otti MDMA:ta ystävien kanssa.
Hän epäili yliannostusta.
Sairaala pelotti, joten hän soitti minulle.
Se olikin paniikkihäiriö. Eikö niin, Alice?
Odotin, kunnes oli turvallista ajaa. En tuntenut mitään.
- Mitä olet ottanut? - Ei paljon. Kaikki yliopistolla otti.
- Halusin paremman olon. - Alice.
Ymmärrät kai, että olit päihtynyt?
Se ei ollut sellaista. Hän juoksi tielle.
Et edes tiedä nopeuttasi!
Poliisi... Miksi ambulanssi ei ole saapunut?
Sano, että soitit heille. Ole kiltti!
- Luulin, että voisit pelastaa hänet. - Alice.
Anteeksi. Olen pahoillani.
- Alice, mikset soittanut hätänumeroon? - En tiedä.
Kyllä sinä tiedät. Soitit meille, koska soitat meille aina.
- Annamme sinulle helpon tien ulos. - Halusin tietää, mitä tehdä.
Alice, jos ambulanssi ei ollut edes tulossa, elvytys oli turhaa!
Miten et sitä tiennyt?
- En voinut pelastaa häntä! - Anteeksi!
Ambulanssi olisi ehkä pelastanut!
Kaikki tapahtuu niin nopeasti.
Voi luoja, täytyy soittaa jollekin.
Tunnen muutamia poliiseja. Entä Sophia Grant?
- Hän olisi hienotunteinen. - Ei, äiti. Soitatko poliisille?
- On pakko, Alice. - Pidätetäänkö minut?
En tiedä. En tiedä, mitä sanoa.
- En osaa korjata tätä. - Vankilatuomioko?
En voi korjata sitä.
Voin puhua Sofialle. Hän tietää, mitä tehdä.
Tyttö hyppäsi tielle. En voinut väistää. Ihan totta.
Isä...
Ihan totta. En voinut.
Emme voi tehdä enempää! Et olisi saanut soittaa minulle.
En halua joutua vankilaan!
Otan syyt niskoilleni.
Otan syyt niskoilleni hänen puolestaan.
- Et voi tehdä sitä. - Kyllä voin. Olen hänen isänsä.
Auto on minun. Sanon ajaneeni.
Frank, ei.
Minun on päästävä ensin hänen luokseen.
Poliisi saa selville. Puhun Sofialle.
- Hän hoitaa tämän. - Ja Alice pidätetään.
Ensin Hallow Roadille. Voit viedä hänet kotiin.
Minä jään auton kanssa. Ja ruumiin.
Kerron poliisille sen, mitä Alice kertoi.
Tyttö juoksi tielle ja törmäsi autoon. En voinut asialle mitään.
Olen selvin päin, Mads. Ei ole alkoholia.
Ei huumeita.
Ehkä hieman ylinopeutta.
Mutta poliisi ymmärtää sen. Kello on kolme aamulla.
Pimeä tie, ei katuvaloja, ja hän tulee juosten metsästä.
- He ymmärtävät sen. - Frank.
En voinut estää sitä.
Joten jos otamme Alicen pois yhtälöstä,
hän ei ollut koskaan edes paikalla.
Eikö niin, Alice?
En ole täällä.
Hyvä, se on sitten sovittu.
- Puhun isälle. Mykistän puhelimen. - En halua olla yksin.
Se vie vain hetken.
- Et voi peitellä tätä. - En peittelekään.
Poliisi saa selville.
Poliisi uskoo minua. Ei ole syytä olla uskomatta.
Joku on kuollut, Frank.
Mitä muuta voi sanoa, Mads? Voi helvetti!
Mitä muuta voimme tehdä? Emme mitään!
Kuolemantuottamus holtittoman ajon takia vie sinut vankilaan.
- Kaikki voi mennä. - Menee, jos Alice vangitaan.
Ei rangaista typerästä virheestä.
Tämä oli vahinko. Emme voi pilata hänen tulevaisuuttaan.
Annat sen, mitä hän luulee haluavansa.
Helppo tie ulos ongelmista.
Mutta hän ei koskaan unohda sen tytön kasvoja.
Se vaikuttaa hänen jokaiseen päätökseensä koko loppuelämän ajan.
Tiedän sen.
Mitä ikinä teemmekin, vaikka hän yrittäisi sivuuttaa asian,
syyllisyys kalvaa häntä.
Se siitä sitten. Onko kaikki toivotonta?
En voi hyväksyä sitä, enkä hyväksy.
Mutta jos haluat luovuttaa,
soita poliisiystävällesi.
Selitä sitten tytöllemme, miksi et auta.
Voit selittää, miksi kaikki on menetetty.
Oletteko vielä siellä?
Voit tehdä sen. Koska minä en tee sitä. Enkä voi.
Sinä päätät.
Äiti.
- Isä? - Minä olen täällä.
Isä, mitä nyt tapahtuu?
Emme ole kaukana. Tulemme kohta.
- Kaikki järjestyy, Al. - Kiitos.
Pysy vain linjalla.
AIKAA JÄLJELLÄ 26 MINUUTTIA
Mitä hänelle tapahtuu?
Siitä ei tarvitse puhua nyt.
Äiti? Haluan tietää.
Kuolinsyyntutkija tulee ja vie pois.
- Ei hänen perheensä? - Ei. He näkevät hänet myöhemmin.
- Olen jättänyt hänet tielle. - Pysy vaan autossa, Al.
Miten voit sietää tätä, äiti?
- Mitä tarkoitat? - Kun olet töissä.
Näet varmaan kaltaisiani, jotka ovat tehneet tällaista.
- Miten kestät katsoa heitä? - Alice, et ole tehnyt mitään väärää.
- Onnettomuuksia sattuu joka päivä. - Tämä ei ollut onnettomuus.
Sanoin, ettei tarvitse puhua tästä nyt.
Mietitäänpä vaikka... Mietitään yliopistoa.
Pian on varmaan tenttejä, eikö?
- Voi luoja. - Ja tuleva lukuvuosi Australiassa.
Olisin antanut mitä tahansa siitä mahdollisuudesta sinun iässäsi.
Alice, nyt katsotaan vain eteenpäin.
Emme katso taaksemme, vain suoraan eteenpäin.
Olet kaukana tästä ennen kuin edes huomaat sitä.
-En saa yliopistoa päätökseen. - Saat. Ja valmistutkin.
Et anna tämän illan hajottaa elämäsi.
- Mutta entä Jakub? - Alice, ei.
- Hän ansaitsee tietää! - Ei, Alice!
Siitä voi keskustella myöhemmin.
Ei sopiva mielentila.
Tiedän, mikä on parasta sinulle. Äitisi ja minä tiedämme.
- Jos Jakub haluaa pitää... - Hitot Jakubista!
Tiedän, millainen hän on. Tiedän hänen tyyppinsä! Hän...
Hän hylkää sinut!
- Minun on kerrottava hänelle. - Voi helvetti, Alice!
Minä otan nyt ohjat käsiini, onko selvä?
Minä ratkaisen tämän ongelman. Tämän pahuksen sotkun!
Minulla on oikeus tehdä nyt päätökset.
Yliopiston jättäminen ja perhe jonkun puolalaisen kanssa 18-vuotiaana -
ei ole vaihtoehto!
Jakub on tšekki.
No niin, Alice.
Varastit automme paetaksesi riitatilannetta.
Ajoit metsään vetämään kamaa kuultuasi olevasi raskaana.
Et puhunut asiasta poikaystävällesi asunnolla.
Isäsi ja minä saimme sinut nuorena, ja tekisimme vuoksesi mitä vain.
Mutta pysyn kannassani.
Et ole valmis tähän vastuuseen, kultaseni.
Kun kerroit meille... Anteeksi, etten reagoinut odotetulla tavalla.
Mutta sanoin sen silloin ja sanon sen nyt, et halua olla vanhempi, Alice.
Halusitteko te?
- Mitä? - Halusitteko olla vanhempia?
Älä hupsi, tietenkin halusimme sitä.
Haluamme vain suojella sinua kaikelta tapahtuneelta.
Ja nämä vahingot,
kuten huumeet ja Jakub, ovat korjattavissa.
Teen kaikkeni, että pääset taas raiteillesi.
Alice, olen aina opastamassa sinua.
Tällaiset asiat kääntyvät aina parhain päin...
UUDELLEENREITITYS
- Hitto. - Ajoimmeko tienhaarasta ohi?
Kääntyminen vasemmalle. En nähnyt sellaista.
- Oletko varma? - Olen. Sitä ei ollut.
GPS temppuilee, kuten kaikki autossasi.
- Käännytään takaisin. - Ei. Tiedän, että tämä on oikea tie.
- Varasin sinulle huollon. - Meidän on käännyttävä takaisin.
- Olisit vienyt auton sinne. - Frank.
- Tiedän suunnan! - Pitää palata takaisin.
Tie vie kukkuloiden taakse Ashfolk Forestin luona.
Et tietenkään muista, tai edes välitä.
Tulimme tuli tänne joka vuosi.
- Mitä tuo muka tarkoittaa? - Tiedät kyllä.
- Tiedänkö? - Kyllä!
Viimeiset kuusi, seitsemän kuukautta et ole ollut läsnä.
Et kerro minulle, mistä on kyse.
Et olisi uskonut tytön huumejuttuakaan.
En tarkoita sitä. Olet poissaoleva.
Et mene töihin...
Nykyisin kuulostat siltä, ettet... Ettet välitä, tai ole välittänytkään.
Ja voisit kyllä korjata tämän romun.
UUDELLEENREITITYS KÄÄNNY TAKAISIN
- Se käskee palaamaan. - Autoa ei saa ympäri enää.
- Isä, näen teidät. - Mitä tuo oli?
Näet teidät. Näen auton valot puiden välistä.
- Mitä tarkoitit? - Jatkakaa ajamista. Tie on pitkä.
Tie kiertää metsää.
UUSI REITTI
Ette ole kaukana.
Laitan ajovalot päälle, jotta näette minut.
- Ei! Sammuta ne! - Mitä?
Sammuta ne! Se on jonkun muun auto.
- Huomattiinko sinut? - Auto lähestyy yhä.
- He näkevät minut. Hänet! - Eivät näe. No niin, kuuntele.
Isä, mitä minä teen? Mitä...
He eivät näe häntä, eivätkä tiedä hänestä,
koska siirrät hänet tieltä pois.
Mene nyt ja siirrä ruumis jonnekin, mistä sitä ei näe.
- Hän ei voi tehdä sitä. - Siirrä ruumis.
- Ei, Frank, ei! - Tee se!
- Isä, en halua. - Pakko tai kaikki on ohi!
- Frank, kuuntele. - Voi luoja!
- Ennen heitä! - Asia pahenee.
Homma hallussa.
No niin, Alice. Siirrä se pahuksen ruumis pois tieltä.
Selvä.
- Frank. - Älä. Älä Maddie, älä.
- Älä mieti sitä, Alice. - En voi tehdä tätä.
Kyllä voit. Tartu häntä vaatteista ja vie hänet pois tieltä.
- Ja nopeasti! - Olen pahoillani.
- Onko hän nyt piilossa? - Hänen kenkänsä jäi tielle.
Käy hakemassa se! Nopeasti!
Okei.
Hänen kasvonsa muuttuvat!
- Mitä tarkoitat? - Hänestä on tulossa joku muu!
- Alice, puhut nyt sekavia! - Ei! En voi tehdä sitä!
Oletko vieläkin huumeissa?
Ei, Alice, älä juokse. Älä juokse! Älä juokse!
Hei siellä!
Oletko kunnossa? Kulta, sammuta ajovalot.
Ne häikäisevät. Ei ollut tarkoitus pelästyttää.
Tarvitsetko apua autosi kanssa?
- Oletko täällä yksin? - Puhu hänelle, lähetä tiehensä.
Me voimme auttaa onnettomuustapauksessa.
Olen puhelimessa. Olen kunnossa. En ole loukkaantunut.
- Mutta mitä tapahtui? - Minun oli vain pakko pysähtyä.
Ojassa? Saanko tulla ulos autostani?
- Ei, Alice. Lähetä hänet pois. - Ei tarvitse. Olen ihan kunnossa.
Ei ole syytä näyttää huolestuneelta. Minun piti jaloitella.
Tänne on melkoinen ajomatka.
Päiväsaikaan se on ihanan luonnonkaunis.
Sanovat sen olevan lumottu.
Paljon piiloteltavaa. Etenkin pilkkopimeässä.
Niin.
- Olet kovin jännittynyt. - Mitä?
Olet kovin jännittynyt. Kuin aave.
Ei, eläin, ehkä peura, juoksi eteen... Minä...
- Suistuin ojaan ja... - Kulta, onko täällä peuroja?
- Ei. - Ehkä se oli karannut koira.
- Mikä heitä vaivaa? - En tiedä.
Näimme, kun väläytit valoja täällä.
- Arvelimme avuntarvitsijaksi. - Ei. Anteeksi. Olen kunnossa.
Sano, että puhut vanhemmillesi, että olemme tulossa.
Vanhempani ovat puhelimessa. He tulevat auttamaan ojasta.
-Voimme auttaa siinä. - Ei tarvitse. Olen kunnossa.
Höpsis! Kulta, ota köydet tavaratilasta.
Voimme hinata auton sieltä.
Mitä jos antaisit avaimesi? Voin peruuttaa puolestasi.
Ei. Voitte mieluummin lähteä.
On viileää. Harva tulee Ashfolkiin näin kylmällä ilmalla.
Etenkään yöaikaan.
Tämän syvemmälle metsään ei enää juurikaan autolla pääse.
Tiedätkö, miksi sen nimi on Hallow Road?
Koska nämä ovat pyhiä alueita, täynnä myyttejä ja taruja.
Muinaisina aikoina pakanat osoittivat kunnioitustaan metsän keijuille.
Perimätiedot ovat pelkistyneet nuotiotarinoiksi -
nuorille, jotka tulevat tänne ryypiskelemään.
Miten päädyit tänne?
Oletko todella aivan yksin?
- Mitä? - Sanotaan "anteeksi", ei "mitä".
Kysyin, toiko joku sinut tänne.
Ette ymmärrä.
Näen silmistäsi, että olet päihtynyt.
Jos siis ajattelitte, että voisitte vain ajaa Ashfolkiin -
ystävien kanssa ja leiriytyä paikkaan, mistä teitä ei löydetä,
ja ottaa alkoholia, huumeita tai mitä tahansa,
niin minun pitää muistuttaa, että rikotte lakia.
Minulla on oikeus soittaa poliisille.
- Ei, ei. - Ymmärrätkö?
Ei, en ole. Täällä ei ole ketään. Eksyin vain.
- Pyydän, minä en... - Et mitä?
- Vain... - Liian juopunut ajamaan?
- Siksikö kolaroit? - Anna minun olla.
- Pitääkö soittaa poliisille? - Olen todella pahoillani.
Pahoillasi mistä? Neiti?
- Mitä haluat kertoa minulle? - En tarkoittanut...
Alice, Alice.
Anna minun puhua heille. Selitän tilanteen.
- Äitini voi puhua kanssasi. - Mitä aiot sanoa?
- Selvä, anna puhelimesi. - Ei, pidä se. Pidä se.
Käytä kaiutinta.
- Tämä on äitini. - Haloo?
Hei? Hei, kuuluuko?
- Tytön äitikö? - Kyllä, olen Alicen äiti.
Olen täällä mieheni kanssa. Kuuntelimme, ja ymmärrän huolenne.
Alicella on ollut rankka ilta. Hän oli palaamassa yliopistolle,
eksyi oikotiellä ja päätyi lopulta ojaan.
Olemme tulossa nyt Ashfolkiin.
Arvostamme sitä, että pysähdyitte katsomaan Alicea.
Mutta emme ole enää kaukana, olemme vain...
AIKAA JÄLJELLÄ 17 MINUUTTIA
...muutaman minuutin päässä.
Me voimme huolehtia Alicesta tästä eteenpäin.
Te voitte lähteä.
Haluatteko, että jätämme tyttärenne yksin? Metsään?
Pimeässä?
Kuten sanoin, olemme muutaman minuutin päässä.
Mitä sinä teit metsässä?
- Mitä? - Metsässä.
Tulit sieltä hermostuneena. Mitä teit?
Anteeksi? Anteeksi, olen pahoillani,
mutta kuulen, että Alicella on epämukava olo.
Ei millään pahalla. Olette tuntemattomia,
ajelette metsässä yöllä. Oloni on epämukava.
Se on hyvin hämmentävää.
Mieheni ja minä arvostaisimme todella sitä,
jos sinä ja miehesi lähtisitte,
palaisitte autollenne ja jättäisitte tyttäremme yksin.
Teenkö minä olosi epämukavaksi?
Kyllä.
Hyvä on sitten.
Muista puhdistaa haava.
- Sinulla on verta puserossasi. - Se on peräisin autosta.
- Onnettomuuden jälkeen. - Niin. Käteen tuli haava.
Hyvää yötä.
- He lähtevät. - Selvä. Palaa autoon.
- Lukitse. - Salasit, kiitos.
- Hänet on nähty. - Kaikki on silti yhä okei.
- Ei, tämä valhe vain kasvaa. - Mennään nyt sinne ja katsotaan.
- Olen taas sisällä. - Hyvä, lukitse ovi.
- Kuinka kaukana olette? - Olimme...
- Ei, ei, ei! - Alice? Alice, mitä nyt?
- Mitä nyt? - He pysähtyivät. Metsän luona.
He etsivät häntä. Voi luoja. Mitä minä nyt teen?
Okei, okei.
- Frank. - Mitä teen? Mitä...
- Ehkä häntä ei löydetä. - On soitettava poliisille.
- Ennen kuin tämä pahenee. - Ei.
- Emme voi estää tulevaa... - Äiti, mitä sinä sanot?
Alice. Alice. Haluan, että pysyt autossa.
Älä mene ulos.
Kerro, että poliisi tulee. Soitan nyt.
- Olisi pitänyt soittaa aiemmin. - Ei!
Alice, olen pahoillani. Usko pois, tämä on ainoa keino.
Ei!
Alice? Mitä sinä teet?
Alice, pysähdy! Et voi paeta paikalta.
Frank, käske hänen pysähtyä!
Alice, ole kiltti! Lupaan, että poliisi auttaa selviämään tästä.
Et voi paeta.
Alice, Alice, et voi. Ei ole enää paikkaa minne mennä!
Neiti? Seis! Tule ulos autosta.
Hei! Olet jumissa. Menet vain syvemmälle kaivantoon.
- Mene pois! - Löysimme tytön. Tiedämme nyt.
Se oli vahinko, mutta lopeta tuo.
Ennen kuin satutat jotakuta muuta! Sammuta moottori.
- Jättäkää minut rauhaan! - Emme voi tehdä sitä.
Alice, kuuntele minua. Kuuntele. Isä ja minä olemme tukenasi.
Kohtaamme tämän yhdessä. Mutta lopeta tuo.
- Ikkuna, kultaseni. - Ei! Ei, ei, älä koske minuun!
Jätä hänet rauhaan! Jätä hänet rauhaan!
- Älä koske tyttäreeni! - Ei!
Voi luoja. Maddie, mitä juuri tapahtui? Mitä tapahtui?
ALICE SOITTAA...
LOKAKUU 31 TORSTAI
Voi luoja.
Frank, hidasta vähän.
Ehkä he yrittivät estää häntä poistumasta.
He tietävät, Mads. He tietävät.
- Soitetaan poliisille. - Ei, Alicelle.
- Ei. - Soita taas Alicelle.
- Varmistetaan, ja sitten poliisi. - Ei.
- Olemme melkein perillä! - Ei!
- Tämä on niin tekopyhää! - Mitä?
Sanoit, ettei hän haluaisi vanhemman vastuuta.
Näytät vain itse haluavan siitä eroon!
- Mistä puhut? - Meidän täytyy korjata tämä!
SAAPUVA PUHELU ALICE
- Alice, Alice! Alice? - Oletan, että tiesitte tytöstä.
- Missä Alice on? - Olet varmaankin isä.
- Missä Alice on? - Hän on autossa rauhoittumassa.
Murtauduimme ottamaan avaimet. Hän olisi voinut satuttaa itseään.
- Anna hänelle puhelin. - Sokissa. Siksi ei halunnut vastata.
Syyllisyydellä on hassu tapa sammuttaa keho.
Se oli vahinko.
- En ole varma, näenkö minä sen niin. - Mitä tuo tarkoittaa?
Törmäyksen täytyi tapahtua tiellä.
Silti tyttö oli raahattu pois näkyvistä metsään.
Viranomaisiakaan ei näy mistään.
Ei ambulanssia, ei poliisia. Vain kaksi vanhempaa puhelimessa.
Eikä se ole sattumaa, vai mitä?
Se on pulma pulmassa. Toimiako loogisesti vai emotionaalisesti?
Näen, että valinnat täällä -
perustuivat tunteisiin tyttären puolesta, ei logiikkaan -
sen lapsiparan puolesta, joka jätettiin kylmään.
Tuo on hyvin helppo sanoa.
Olen ensihoitaja. Siksi hän soitti meille.
Typerästi luulin pelastavani tytön puhelimitse.
Kun tajusin, etten pystyisikään, oli liian myöhäistä.
Liian myöhäistä? Miksi?
Voisitko nyt vain antaa Alicen puhua?
- Ei. Jätitte tytön kuolemaan. - Emme jättäneet. Yritimme elvytystä.
Alice teki niin. Me... Mutta tyttöä ei voitu elvyttää.
Tyttö vaikutti hyvin elävältä, kun mieheni vei hänet pois.
- Mitä sinä... Mitä sinä sanoit? - Tyttö on elossa.
Voi luoja.
- En ymmärrä - Luojan kiitos.
En iloitsisi liikaa.
- Mitä? Mutta tyttö on elossa? - Sanoin juuri niin.
- Soititko poliisille? - En.
Miksi ei?
- Alice? Onko tuo Alice? - Hiljaa nyt.
Pyydän, anna puhelin hänelle!
- Pysy autossa. - Älä satuta häntä!
Päästät mielikuvituksesi valloilleen.
- Se on kai tarinoiden luomista. - Ei ole mitään tarinaa.
Tyttö juoksi auton eteen pimeässä.
Ei Alicen vika. Hän teki kaikkensa pelastaakseen tytön.
Se on totuus.
Se ei selitä, miksi tytär on täällä ja ajaa päihteiden vaikutuksen alaisena.
- Mitä haluat? - Paremman tarinan.
Oletko itse vanhempi?
Sitten ymmärrät, kuinka pitkälle menisikään suojellakseen omaa lastaan.
Ymmärrätkö sen?
Alice vain ajoi metsään paetakseen stressaavaa tilannetta.
Se olin minä... Minä olin se, joka käski häntä piilottamaan ruumiin.
En halunnut kenenkään tietävän ennen kuin saavumme.
Vaimon oli tarkoitus viedä tytär kotiin.
Minä jäisin ja ottaisin syyt niskoilleni.
Mutta vakuutan, että emme aikoneet paeta.
Minä olen vastuussa. Ei Alice.
Minä... Minä olen syyllinen. Ja se on se tarina.
Minä pyydän...
Kukaan vanhempi ei halua olla lapsensa hirviö.
Kukaan ei halua sanoa heille ei. He aikuistuvat, ja on liian myöhäistä.
Mieheni ja minä opimme sen kantapään kautta.
Samalla tavalla kuin te nyt. Olemme sovittaneet tekoamme.
Olemme maksaneet takaisin siitä lähtien.
Asia on sitten päätetty. Teidän pitäisi puhua tyttärenne kanssa.
Kiitos.
Olet Alice, eikö niin? Tässä.
Sinulla on nestehukkaa ja heikko olo. Ota vettä. Juo.
- Hyvä. Puhu nyt vanhemmillesi. - Hei...
Oletko kunnossa?
En ymmärrä. Miten se tyttö voi olla elossa?
Pelkäsit tappaneesi hänet -
ja vakuutit itsellesi, että se oli totta.
Mutta tärkeintä on, että tyttö toipuu.
Äiti?
En tiedä. Ehkä sydämenlyönnit jäi huomaamatta.
Mutta tunsin rintakehän romahtavan.
- Pelastit hänet. - Jos olisin soittanut ambulanssin...
Tyttö selviää kyllä. Ja niin selviät sinäkin.
Se nainen suostui suunnitelmaan,
että minä ajoin autoa. Mikään ei muutu. Okei?
Sen on oltava sinun päätöksesi.
- Ei, päätös on tehty. - Ei. Me emme voi päättää.
Miksi et voi antaa tämän toimia?
Koska tiedän, mitä tapahtuu, jos ei kohtaa tekojaan.
Se murtaa. Joka osan sinusta.
Minun oli lopetettava ensihoitajan työ.
Mitä tarkoitat?
Olin jättänyt huomiotta varoitusmerkit jo jonkin aikaa.
Hälytyskellot siitä, etten pysty siihen enää.
Sain hälytystehtävän. Ikäiseni nainen ostoskeskuksessa.
Saavuttuamme näin, että hänellä oli paniikkikohtaus.
Hän käyttäytyi juuri sen mukaisesti.
Hengitysvaikeuksia, sormien kouristelua, silmät suurina.
Niitä tapauksia on koko ajan. Olen hyvä niissä.
Saan aina puhumalla selvitettyä tilanteen.
Kollegani ehdotti naisen viemistä sairaalaan.
Minä sanoin: "Ei. Hän on kohta kunnossa."
Ja sitten hän ei ollutkaan. Hengityksen säätely ei onnistunut.
Niinpä lähdimme sieltä.
Ambulanssissa nainen sai sydänpysähdyksen.
Tein elvytystoimia, mutta en saanut häntä toipumaan.
Sairaalassa päivystyksen vastaava lääkäri -
kertoi minulle, että naisella oli ollut massiivinen keuhkoveritulppa.
Hänen keuhkoissaan oli useita hyytymiä. Ja minä en huomannut sitä.
Olin kysynyt kaikki väärät kysymykset, ja minä...
Olin niin varma näkemästäni,
että kyseessä oli paniikkikohtaus, että se jäi minulta huomaamatta.
Eikä kukaan syyttänyt minua.
Sen katsottiin olevan ymmärrettävä virhe.
Niinpä jätin irtisanomisilmoitukseni.
Joten sen on oltava sinun päätöksesi.
Se ei voi... Isä ja minä emme voi päättää puolestasi.
Jätin hänet sinne. Se tyttö oli aivan kuten minä.
Näin omat kasvoni hänen ruumiissaan.
- Kultaseni... - Jos hän elää, haluan pyytää anteeksi.
Haluan tehdä oikein.
Selvä.
Kerron sille naiselle ennen kuin on liian myöhäistä.
- Kuinka kaukana olette? - Olemme lähellä. Pari minuuttia.
Selvä, nähdään hetken päästä.
AIKAA JÄLJELLÄ 4 MINUUTTIA
Unohdin, miten syvälle tie meneekään.
Miksi kukaan tulisi tänne yöllä, yksin?
No niin.
- Jokin on pielessä. - Alice? Alice? Al?
Mitä hittoa, missä he ovat?
Ottaisiko poliisi vain kyytiin ja lähtisi?
- Ei. He eivät tekisi niin. - Mads, täällä ei ole ketään!
- Alice? Al? - Frank. Frank.
Tyttö!
Voi luoja. Voi luoja.
Mads, he valehtelivat!
- Hätäkeskus, minkä... - Tarvitsen poliisin!
- Yhdistän nyt. - Poliisi. Kertokaa sijaintinne.
Ashfolk Forest, Hallow Road, Ashfolk Forest, kansallispuisto.
- Saisinko nimenne? - Madeline Finch.
- Mikä hätätilanne? - Auto-onnettomuus.
Tyttäreni ajoi täällä ja törmäsi.
- Törmäyksessä kuoli joku. - Selvä.
Ambulanssi ja poliisi ovat tulossa.
Näittekö tapauksen?
En. Saavuin mieheni kanssa juuri tänne.
Olette siis siellä tyttären ja uhrin kanssa nyt?
Ei, vain uhrin.
- Entä tyttärenne? - Hän...
Haloo?
Maddie. Se on Alice.
- Rouva Finch... - Mads, se on Alice. Se on Alice.
- Se on Alice. - Rouva Finch?
Se on Alice.
Rouva Finch, haloo? Oletteko vielä siellä?
Haloo? Rouva, puhukaa minulle.
Sanokaa jotain, olkaa hyvä.
Rouva Finch, haloo? Oletteko vielä siellä?
Rouva Finch? Oletteko kunnossa?
Haloo?
Ei, se ei voi olla hän. Se ei voi olla hän, Frank.
Ei. Muistatko, hän sanoi jotain? Kuulimme sen.
Muistatko? Se ei voi olla hän. Ei Alice.
- Se ei ole hän. - Rouva Finch?
- Kuuletteko? - Se on hän.
Minun on tiedettävä tilanne.
- Haloo? - Ei ole, Frank. Se ei ole Alice.
Lopeta. Lopeta.
- Se ei ole Alice. - Se on Alice.
- Etkö muista? - Haloo?
Hän sanoi tytön kasvojen muuttuvan. Ja me kuulimme jotain.
- Me kuulimme sen. - Mistä sinä puhut?
- Kuuletteko te? - Mistä puhut?
- Se on Alice. - Haloo? Rouva Finch? Puhukaa. Haloo?
- Ei, koska hän... - Mistä puhut?
- Mistä sinä puhut? - Ei, Frank.
- Kuulimme jotain... - Mads.
Hän kertoi kasvojen muuttuvan.
- Mistä puhut? - Kuulimme äänen.
- Mistä oikein puhut? - Ja hän on...
- Tuo on Alice. - Ole hiljaa! Hiljaa!
Rouva Finch, teidän täytyy sanoa...
Alice?
Kuuntele.
- Kuuntele tätä. - Mikä tuo on?
Alice?
- Äiti? - Alice, olen täällä! Olen täällä!
-Minua oksettaa. - Niin varmasti.
Olemme täällä auttamassa.
- Alice, missä olet? - Äiti, olemme yhä metsässä.
He eivät voi olla kaukana.
Miksi olemme vielä täällä? Menemmekö sairaalaan?
Poliisiasemalle? Onko se tyttö kunnossa?
Ei. Hän on kuollut, Alice. Sinä tapoit hänet.
Jätit hänet kylmettymään metsään Hallow Roadilla.
- En ymmärrä. - Kyllä ymmärrät.
Tiesit, että hän oli kuollut, kun ajoit päälle.
Ja tiesit, että se oli oman elämäsi loppu.
Lupaava tulevaisuutesi. Että mikään ei olisi enää ennallaan.
- Tiesit, mitä olit tehnyt. - Ei.
- Haluan vanhempani. Missä he ovat? - Olemme täällä, Alice.
- Ei! Ette ole vanhempani! - Mutta nyt olemme.
Heillä, joita kutsut vanhemmiksesi, ei ole enää valtaa.
Voi luoja!
He eivät kykene vapauttamaan sinua -
tästä kauheasta, pahasta teosta, jonka olet tehnyt.
- Mitä tämä on? - Voi luoja.
Kukaan vanhempi ei halua olla lapsensa hirviö, Alice.
Heistä ei ole siihen, mitä on tehtävä. Mutta meistä on, Alice.
Olemme nyt täällä sinua varten. Kuten olimme lapselle ennen sinua.
Ja sitä edelliselle lapselle.
- Pyydän, päästäkää minut menemään! - Voi luoja!
- Mihin suuntaan? Mihin suuntaan? - Pyydän, en halua olla täällä!
Ei, mutta ansaitset olla täällä. Te kaikki pyysitte tätä.
Äiti!
Vanhempien perusvaisto on uskoa, että he voivat säästää lapsensa -
elämän seurauksilta.
Että he voivat pelastaa, hinnalla millä hyvänsä.
- Niinpä he keksivät tarinoita. - Ovatko he tuolla?
- Siksi olet tällä polulla. - En halua olla täällä! Mitä tämä on?
- Missä olen? - Miten pitkälle he menevät takiasi?
Kauanko luulet heidän ajavan?
Ei, ei, ei, pyydän. Mitä te teette?
Eivätkö he tiedä, ettei tarinassaan ole ratkaisua?
Minne viette minua?
- Ei, ei! Ole kiltti! - Yksi loputon tie toisensa jälkeen.
Se vain jatkuu jatkumistaan...
POLIISI
Ei, ei, ei! Teidän on siirryttävä!
Teidän pitää siirtyä! Liikettä! Siirtykää!
- Tytär on tuolla! - Ei, ei! Minne viette minut?
- Ei! Ei! - Antakaa puhelimeni!
Minun on korjattava se. Antakaa mahdollisuus.
- Pyydän! - Liian myöhäistä.
Minä pyydän. Antakaa toinen mahdollisuus.
- Antakaa mahdollisuus! - Eivät liiku.
- He eivät liiku! - Ette ymmärrä. Olen raskaana!
Sitten korjaamme myös sinun lapsesi.
Ei!
Alice Finch tässä. En ehdi nyt vastata.
Jätä viesti, jos asia on tärkeä. Heippa!
Alice Finch tässä. En ehdi nyt vastata.
Jätä viesti, jos asia on tärkeä. Heippa!
POLIISI
Ensivaikutelma. Tyttö oli humalassa. Ajoi auton ojaan.
Astui keskelle tietä, aivan sekaisin.
Joku törmäsi häneen pimeässä.
Kuljettaja joutui paniikkiin, piilotti ruumiin, pakeni.
- Vanhemmat eivät ole sitä mieltä. - He tunnistivat ruumiin.
Sanovat, ettei se ole oikean tyttären ruumis.
He sanoivat puhuneensa puhelimessa tämän kanssa tapahtuma-aikaan.
Se johtunee traumasta. On varmaankin vaikea käsitellä asiaa.
Ihan ymmärrettävää.
ÄÄNIROOLEISSA ROSAMUND PIKE, MATTHEW RHYS
OUTONA PARISKUNTANA
Tekstitys: PLINT Suomennos: Aila Hyyryläinen