Než se nadějeme, máme tu jarní úklid.
Downloaded from YTS.MX
Vlastně už je tady.
- Vážně? - Ano.
Copak to nepoznáš? Jaro je tu. Takže vyvezte spadané listí, větve.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Všechen ten binec ze dvorku...
Dobré ráno všem. Tady je Jan Meeuwsenová.
Vítejte u pořadu Zahradničení na rádiu WHTC.
V příští hodině se budeme bavit o zahradách,
o květinách, o stromech a o trávě...
Už se objevily tulipány i další jarní kvítky.
- Jo. - A taky si promluvíme
o dopravě na festival Čas tulipánů, jak dorazit v pořádku,
protože pro některé přespolní návštěvníky to může být dost nepříjemné.
Jsme rádi, když na Čas tulipánů přijíždějí,
ale mějte s nimi trpělivost a pomáhejte jim...
S radostí se je pokusíme zodpovědět.
Chtěla bych všem ještě jednou připomenout...
Každé ráno se probouzím na tom nejlepším místě na Zemi.
Holland v Michiganu.
Je to tu dokonalé.
Lidé, tulipány a také větrný mlýn.
Rozhlížím se kolem a připadám si jako ve snu.
Než jsem sem přišla, byla jsem ustrašená a zmatená
a nikomu jsem nevěřila.
Ani sama sobě.
Ale pak jsem poznala Freda a ten mě vzal sem, do Hollandu.
A teď máme Harryho
a jsme v bezpečí.
V bezpečí a spokojení.
Někdy si stejně říkám:
„Je to vůbec skutečné?“
Ne. To ne.
Tak jo.
Kdepak jsi?
Hergot fagot. Kde to je?
Candy...
Nechceš mi něco říct?
Co jako?
Do prčic! Ten cukr. Já...
- Candy. - Promiňte, paní V.
Nevím, proč jsem to udělala. Jsem pitomá.
Pitomá možná. Ale tohle...
- Pardon. - Tohle je krádež.
Asi jsem závislá na jídle.
Četla jsem v Cosmopolitanu, že to existuje.
Jakmile začnu myslet na jídlo, nemůžu se toho zbavit.
Ta slanina byla pro Harryho...
- Slanina? - ...ale nemohla jsem si pomoct a...
Vy nemluvíte o slanině?
Asi bych měla.
Já vám to zaplatím. Mám u sebe dva dolary a...
Ale to nechci. Nechci to, Candy.
Bavíme se tu o něčem jiném.
O něčem jiném.
O něčem...
Možná by sis měla vzít pár dnů volna
a vrátit se sem, až mi budeš chtít říct pravdu.
- Dobře. - Fajn.
Budu o tom přemýšlet.
- Děkuji. - Dobře.
- Čau, Harry. - Ahoj.
Měj se.
- Omlouvám se. Přemýšlím... - Díky, Candy.
- Harry, provedla něco hrozného. - Mami, to je kravina.
Harry S. Vandergroote, takhle tě naučila mluvit Candy?
Jenom proto, že jí jídlo jako všichni.
Za to bys mohl dostat záhlavec.
Klidně. Tak mi dej záhlavec.
- Cože? - Mně je to jedno.
Horší už to být nemůže.
Začíná se to vymykat z rukou.
To je tak nefér.
Určitě to není tak jednoduché.
Ale je. Tohle máma dělá pořád.
Zničí nám celý život...
- Nadechni se. - ...kvůli jedné hlouposti.
Neříkej nic, čeho budeš pak litovat,
a promluvíme si, až se vrátím. Ano? Jako dva chlapi.
Jo, dobře.
Pěkně mě to štve.
Já vím.
Ahoj.
Omlouvám se.
Synovi je třináct, všechno vždycky hoří.
Tak se podíváme, copak tu máme.
Ahojky!
- Ahoj. - Ahoj, Nance. Dneska velký drama, co?
Nemáš ani ponětí.
Sluší ti to.
Opravdu?
Krásně to tu voní. Co vaříš?
Sekanou.
A fenyklový salát s granátovými jablky. Něco nového.
Fenykl s čím?
Těš se.
Jsem si jistý, že to bude skvělé.
Jasně.
Tak za hodinu?
Jasně.
Prcku, nástup!
Už jdu.
Jdeme, Harry.
- Máme si o čem povídat. - Tati, počkej.
Tohle město se samo nepostaví.
Když se ti nechce stlát postel, co uděláš?
- Neustelu ji? - Ne.
Vezmeš deku a přehodíš ji přes ni,
přeskočíš jeden krok a pěkně to urovnáš.
Aby to vypadalo hezky. A přesně to musíš udělat i teď.
Ženský už jsou takový.
Jeden den dělají z něčeho hroznou vědu a za pár dnů,
jako kdyby se to nikdy nestalo. Takže...
Nedává to smysl. Já vím.
- Jo. - Nikdy nevíš.
Proto udržuj mír.
Jasný?
- Jo. - Chápeš to?
- Asi jo. - Pašák.
Pořád to nemůžu pochopit. V našem domě. Tady v Hollandu.
Tohle není Allegan, je to Holland.
Posloucháš mě vůbec?
Jo, ale mám pocit, že se zbytečně rozčiluješ.
Je to jen slanina, ani nám nechybí.
Nejde o slaninu. Je to krádež.
Dívala ses do šuplíku s veteší? A na podlahu?
Ne, protože...
Vím to. Dej mi to. No nic...
Tohle je vážně super, Nance.
- Fakt. Viď, Harry? - Vážně?
Dala jsi tam něco jiného?
Hnědou hořčici místo žluté.
Měla jsem chuť udělat něco bláznivého.
Mám špatnou zprávu. Musím v týdnu jet do Frankenmuthu.
Alcon mě zase zve. Jen na jednu noc.
- Jo? - Jo. Mají nové kontaktní čočky. No, nevím.
- Mami? - Ano, Harry.
Promiň, že jsem mluvil sprostě.
Nemyslel jsem to tak.
Díky, Harry.
Ale takhle mluvit nemůžeš. To je cesta do pekel.
Přesně tak.
STŘEDNÍ ŠKOLA HOLLAND
- Dobrý den, paní Vandergrootová. - Dobré ráno.
- Nashle, pane D. - Uvidíme se zítra, Steve.
Dneska toho máme hodně.
Budeme dělat palačinky Dutch babies.
Ano.
Pěkné. To je pádlo?
Na mou duši,
člověk si myslí, že někoho zná, ale přitom to tak není.
Co na to říká Fred?
Nic, jako obvykle.
Nebere mě vážně.
Myslí si, že si to vymýšlím, abych si mohla hrát na detektiva.
Jak já zbožňuju povedené záhady.
Ale vážně si myslíš, že by vzala jednu náušnici?
Proč ne obě?
Já vím.
Přemýšlela jsem o tom, ale...
Kdo to je?
Squiggs Graumann. Řidič autobusu.
Vyhodili ho ze školy, protože z něj někdo cítil alkohol.
- Nepovídej. - Jo, tak jsem to slyšel.
Nevím, jestli je to pravda.
- Páni. - Jeho syn chodí ke mně.
Je to hodný kluk.
Co je to vůbec za jméno, Squiggs?
Jak dlouho bude Fred pryč tentokrát?
Mám k němu jít příští týden.
Ty budeš nosit brýle?
Doufám, že ne.
Slušely by ti.
Fakt.
V brýlích bys vypadal jako profesor.
Jo?
Díky.
Paní V., může Harry dneska spát u nás?
Chtěla jsem si s tebou udělat fajn večer, když je táta pryč.
Film, pizza, jako za starých časů.
Mami, nejdřív mi vezmeš Candy, a teď mi chceš vzít i kamarády?
Nechci ti brát tvoje kamarády.
Ta věc s Candy byla jenom...
No dobře.
- Vážně? - Jo, jasně.
- Děkuju. - Užij si to, Harry.
Vždyť už jedu.
Už se objevily tulipány i další jarní kvítky.
- Ano. - A ve vzduchu je cítit vůně
čerstvého hnojiva...
Náš největší výprodej roku 2000.
Dnešní díl Ipso Facto.
Příběhy, které jako kdyby vyskočily z titulních stran.
Sériové vraždy, pachatelé...
- Bože můj. - Bože můj.
- Panebože! - Chrisi, počkej.
Počkej!
Co to bylo?
Paní Doubtfireová. On je ona.
On je on.
- Cože? - Nejsem ten, kdo si myslíte.
- No nekecejte. - Dávej si pozor na pusu, mladíku.
- Tati? - Ano.
Můžete mě přepojit do pokoje Freda Vandergroota, prosím?
Ano, vydržte, prosím.
- Stačí. - Je mi líto, paní.
Nikdo to tam nebere.
- Dobře. - Chcete mu nechat vzkaz?
- Ne, to není třeba. - Dobře. Tak dobrou noc.
Děkuji.
Pitomá náušnice.
POUZE PRO ZAMĚSTNANCE AMTRAK OSTATNÍM VSTUP ZAKÁZÁN
LACEY ANNE BOLOŇSKÁ KRÁLOVNA
Co to provádíš, Frede?
Zpátky s tebou.
Bývala jsem blázen,
za laskavých časů.
Cítila jsem se mizerně
za neklidných nocí.
Prosím tě, Frede.
Pořád ti říkám, ať vyndaváš věci z kapes.
- Paráda. - Zlato, jsme doma.
Frede, platil jsi parkování...
„Madison.“
Co jsi říkala?
Nic.
Včera v noci jsem ti volala.
Jo? Kruciš, asi jsem byl ve sprše.
Ale něco jsem přivezl, s extra jatýrky.
A tohohle.
Pěkný, že?
Co je?
- Nic. - Nic?
Harry, jdeme.
Moment.
Musím s tebou mluvit.
Myslím, že Fred má milenku.
V Madisonu nikdy nebyl. Aspoň mi to nikdy neříkal.
Tehdy mi řekl, že ta konference je ve Fort Wayne.
Aha.
Navíc, jestli platil to parkování, tak jak ho zaplatil?
Protože jsem zkontrolovala účty a výpisy z kreditních karet...
Podívejte se na to pole tulipánů. Každoročně máme...
Nic.
Našla jsem film do Polaroidu.
My nemáme Polaroid.
Co si o tom myslíš?
Nevím. Asi to má k těm vláčkům.
Ne. Aby mohl se svojí milenkou fotit perverzní erotické fotky,
které nikdo neuvidí. Proto.
Nemyslíš, že jako oční optik jezdí na moc konferencí?
Takže ty myslíš, že ve Frankenmuthu vůbec nebyl?
Ne. Byl tam. Koupil kuře.
Ale...
Takže nějaká žena cestuje po celém Středozápadě,
aby se vyspala s Fredem Vandergrootem?
Třeba jich má víc.
Obdivuhodné.
Včera večer jsem si ho prohlížela ve spoďárech a...
Prostě...
Musí se na těch cestách chovat jako divoch, protože chápeš...
Ale aspoň něco se mu povedlo.
Nebo ne?
Vzal si přece tebe.
To je milé.
Hodně se toho změnilo.
Byla jsem...
Když jsme se poznali, byla jsem na tom špatně.
Fred mě vlastně zachránil.
To mě mrzí. To jsem nevěděl.
Nebylo to nic vážného,
zkrátka život na maloměstě, v pasti, žádná budoucnost. Víš?
Jo.
Když vyrůstáš mimo veškeré dění
a najednou přijde muž, který ti nabídne cestu do centra dění,
tak to samozřejmě přijmeš.
Ale prospělo mi to, ta klec.
Potřebovala jsem to. Jako kotvu.
Ale o čem jsem to mluvila?
Jo, jasně. Polaroidy.
Dneska mi zase volali z Alconu
a chtějí, abych tam zase příští týden jel.
Do Frankenmuthu?
Ne, tentokrát do Greenville.
Navazující školení.
Mohlo by to být zábavné. Jen na tři dny.
Taková malá dovolená.
Ale Nance...
To musí být fajn.
Sebrat se a hodit všechno za hlavu.
Zlato.
Hele.
Vím, že ti ten Greenville dělá starost.
Můžu jim klidně říct, že dvě pracovní cesty za sebou neberu.
Vím, že když jsem pryč, je to pro tebe zátěž.
Takže já jsem ten problém.
Jaký problém?
Řekni mi to. Jaký problém?
Provedl jsem něco?
Možná jsem hlupák, ale myslel jsem, že se nám daří dobře.
Někdy je lepší
nechat strup na pokoji.
Když do něj budeš dloubat, ublížíš si.
Ale i když to víš, pořád máš chuť to dělat
a stejně to děláš, i když bys neměl. A...
Jo, jasně.
Ale třeba bychom se mohli shodnout, že ho necháme zahojit,
a pak začneme od začátku.
Ano?
Stačí zmáčknout reset.
Dáš si limču s mlékem?
Udělám limču s mlékem.
- Limču s mlékem? - Jo.
Harry! Jdu dělat limču s mlékem!
Pojď dolů.
Je to hrozně nezdravé.
Hned jsem tam.
Tak dost. Padej odsud!
Mami?
Mami!
Harry!
Frede?
Harry?
Harry, počkej!
Harry, pojď sem.
Přestaň, Harry.
Zlatíčko.
Harry!
Je tu někdo...
Pomůže mi někdo? Pomoc.
Takže brýle na věšáky.
Dej na tu pilu poklop, Michelle. Děkuji.
Páni.
Ta hrana je suprová.
Můžeš na ni vzít diamantový pilník.
Můžu ti to po škole ukázat.
Jsi v pohodě?
Děje se něco u vás doma?
Nemůžeš jít pomalejc?
Necháš mě tady trčet.
Vážně myslíš, že ho otec bije?
Doufám, že ne.
To je poprvé, co jsem zavolal sociálku.
Udělal jsi to dobře.
Někdy musíš v životě sledovat stopy,
ať tě zavedou kamkoliv.
Co to je?
Podívej se. Stejná adresa.
Fredova ordinace. My dva se tam vloupeme.
Ani náhodou. Zapomeň na to, Nancy.
Věneček s polevou. A čokoláda pro dámu.
- Krása. - Děkujeme.
Nancy, ne. To je šílenství.
Co myslíš, že tam najdeš?
Mám plán. Víme, že má film do Polaroidu,
ale kde jsou ty fotky?
Nikde v domě nejsou. Dívala jsem se všude.
Nic. Tak kde jsou? U Freda v ordinaci.
Jsou tam, protože on ví, že tam bych nikdy nehledala.
Ipso facto.
A co se stane, když nás chytnou?
- Nechytnou nás. - Chytnou nás.
- Nás? - Jo.
Ale prosím tě.
Jdeš na vyšetření očí?
- Jo. - Jo.
Během toho vyšetření si odskočíš na záchod.
Na záchodě je okno dozadu.
Nějak to narafičíš, aby vypadalo zamčené,
i když ve skutečnosti nebude.
- Bude jen přivřené. - Jo.
Protože ty to umíš.
To přece dokážeš.
Že jo?
Jaké je to okno?
Tohle je na tom to nejlepší.
Můžeš si vymyslet příběh o někom, koho vůbec neznáš,
a zrežírovat celý jeho život. Tak do toho.
Jako režírovat vlastní film, ale lepší,
protože máš pod kontrolou všechno.
Ahoj.
Mluvila jsem s Gwen a chce, abych s ní zajela v pátek do lahůdek k Zingermanovi.
Tak daleko?
Doufám, žes jí to rozmluvila.
Jsou to tři hodiny cesty a benzín stojí 2,50.
Navíc teď koupila čočky pro dítě.
To nešlo. Chce nějaký speciální sýr nebo co.
Tak jsem jí to slíbila.
Zvládnete to tu beze mě?
Jasně.
Podniknete s Harrym něco zábavného?
Jasan. Tohle je zábava, viď?
- Podržíš to? - Dobře.
Tak fajn, kamaráde, mluv.
Mluv!
On nemůže, Franku. Copak nevidíš, že je to mim?
Stát! Ruce vzhůru!
Co mám dělat, Franku?
Dobře, chlapci, jdeme na to...
Nancy ŠPALETOVÉ OKNO
Harry, díváš se?
Jo.
Tihle chlapi.
Dostal jsem se do takové šlamastyky.
Jak legračně chodí.
Dave V POHODĚ.
To je bezvadný.
Ty zas něco kuješ, Nance?
Ty trumbero.
Delgado, čárka D.
HOLLAND OPTOMETRIE
Pan Delgado.
Dobrá.
Tak se podíváme na ty kukadla.
Dobrá.
Teď se podívejte doprava.
Vidím, že máte pojištění ze Střední školy v Hollandu.
Ano, pane. Přesně tak.
Tak to znáte moji ženu.
A teď na mě.
Nancy Vandergrootová. Praktická výchova.
Ne, já jsem...
Jsem tady nový, ještě tu moc lidí neznám.
Tohle je malé město.
Určitě se brzy seznámíte.
Jo.
Couváte mi dozadu.
Jste nervózní?
A doleva.
Dobře.
Jak rádi říkáme, dokonalý zrak má jen Bůh,
ale vy se tomu zatraceně blížíte.
Paráda.
Můžu si u vás odskočit?
Ano, ale nejdřív vám dám tohleto.
Rozšíříme zorničky a pak zkontrolujeme sítnici.
Zakloňte hlavu a...
A...
A je to.
Ještě jednou. Ne tak rychle, nedočkavče.
Zaklonit. A jedna.
A druhá. Hotovo.
Toaleta je na konci chodby. Potom počkejte v čekárně.
- Dobře. Děkuji. - Ano, díky.
Děkuji.
Na druhou stranu.
Dobrý den, jdu na vyšetření.
Sakra.
Do prčic.
Obsazeno.
Co tam děláte, hergot?
Je obsazeno.
Co jste tam dělal?
- Pardon. - Málem mi prasknul měchýř.
- Pane Delgado? - Hej, počkejte, pane.
- Ještě to není hotové. - Haló.
- V pohodě. - Ještě vyšetření sítnice.
- Dávejte pozor. - Omlouvám se.
Co je s tebou, ty debile?
- Haló! - Sakra!
Haló, počkejte. Zastavte. Vy tam!
- Počkejte! Hej. - Co je?
Zapomněl jste si na záchodě bundu.
- Nakapali vám do očí? - Jo.
- To nesnáším. - No jo.
Poslyšte, půl hodiny nesedejte za volant.
- Jasně, nebudu. - Nerad bych vás zatýkal.
- Jasně. Chápu. - Dávejte na sebe pozor.
Díky.
Stát!
Ježíši!
Nancy, nesmíš mě takhle lekat.
To je vzrůšo, co?
Je to vzrůšo. Buší mi srdce jak blázen.
Hele, já beru zpátečku.
- Jak to myslíš? - Beru zpátečku, protože...
Mám večer rande, takže...
- Cože? - Musíme to odvolat. Jo.
Ty máš dneska rande?
Nemůžeš to zrušit?
Je toho hodně, co o mně nevíš, Nancy.
Jo, očividně. Myslela jsem, že to bude...
Není to zajímavější
než nějaké nudné rande, na které se ti ani nechce?
Jde o to, že...
U Freda v ordinaci byl policajt
a mě to dost vyděsilo.
Protože už jsem měl oplétačky se zákonem.
Aha. No jo...
Všichni jsme někdy dostali pokutu za rychlost.
To nevadí.
Dobře. Chápu.
Běž si...
...na to svoje...
Na to svoje hloupé rande. Znám ji?
Není to ta dějepisářka Mary, že ne?
Nejdu na žádné rande, Nancy. Vymyslel jsem si to.
Cože?
Nechtěl jsem u tebe klesnout...
Dave, toho se nemusíš bát.
Vážně. Vůbec.
Ne?
Ne.
Zatraceně. Vrať se zpátky.
Bože můj.
To je ale křáp, tohle auto.
Tak jo.
Takže...
Jestli to vážně chceš udělat...
Tak teda... Jdeme na to. Jsem v tom s tebou.
Bezva, jsem tady.
Budu hlídat. Zlom vaz.
Do háje.
Takže to je něco jako kulaté karty?
Jo. Ale bojuješ s nimi.
A každý má jinou?
Jo. A pak máš taky papírové karty.
Ty jsou extra vzácné.
Mají cenu třeba 500 dolarů.
- Za kartu? - Jo.
Kdybys ji měl, můžeš nám koupit večeři, co?
Mohl bych si koupit celou restauraci.
Vydrž chvilku, prcku.
- Ahoj, Gwen. - Ahojky, Frede.
- Ahoj. - Promiň, že tě otravuju.
Ale nemůžeme vyndat jednu čočku.
- Takže ta čočka je pořád v oku? - ...pátek večer.
Nic se neděje.
- Můžete přijet do ordinace? - Budeme tam za deset minut.
- Dobře, potkáme se tam. - Jsi zachránce, Frede. Díky.
Mám špatnou zprávu, Harry.
Ty masové kuličky si necháme zabalit. Musím do ordinace.
Nechápu, proč se to nemohlo stát během ordinačních hodin.
Mami, už jsem se omluvil.
Chovej se slušně, mladíku.
Já mám taky páteční večer.
Měla přijít Jen.
Chtěla jsem jí pomoct s tou dekou pro dítě jejího švagra.
Teď bude to miminko bez deky.
Jo.
Frede. Propáníčka.
- Děkuju ti, Frede. - Není vůbec za co.
Ty jsi prostě poklad.
Ale ne. Ahoj, Matte. Jak se vede?
Pozdrav pana doktora.
Tak to spravíme.
- Říkala jsem mu, ať si je vyměňuje. - To se holt stává.
Co to dělá?
Tohle je zadní vchod?
Tudy jsem nikdy nešla. Vzrušující.
Upadly mi klíče.
Tak dělej, Nancy.
„Lacey Anne, Boloňská královna.“
Boloňská královna.
No tak.
- Co? - Je tady Fred. Vypadni.
Fred je tady?
Jo. Vypadni, rychle!
- Hned? - Hned!
Dobře.
- Tudy. - Dělej, Matte. Nemáme celou noc.
- Ne. - Ne.
Podívej se na mě.
Panebože.
Vypadá to v pořádku a ta čočka je...
To ti připadá v pořádku?
Promiň, Gwen, dej mi chvilku.
Proč sis prostě nemohl vzít brýle?
- Kvůli nějaké holce? - Nech toho, mami.
Rychle, jeď.
Bože můj.
Dej mi ruku.
Jo.
Páni.
Nos brýle, kapek si tam a všechno bude v pohodě. Jasné?
Dobře. Díky.
Doufám, že ses kvůli tomu nevracela.
Nancy se na ten váš výlet moc těšila.
K Zingermanovi? S Nancy?
Když je benzín za 2,50? Ne, díky.
Aha. Asi jsme si špatně rozuměli.
- Jo. - Asi jo. K Zingermanovi? Propána.
To musím říct Jimovi. To se povedlo. Tak jdeme.
- Poděkuj. - Není zač.
- Děkuju, pane doktore. - Není zač.
Tak ahoj, Frede. Rozluč se. Díky.
Tak jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Počkej.
- Rychle. - Neměli bychom se zamyslet...
Mlč.
Hajzlové. Počkej tady.
Co se děje? Kam jdeš?
Buď opatrný.
Myslíš, že tě tady chceme?
Squiggsi Graumanne, myslíš, že tě nepoznám?
Nevíš, o čem mluvíš, ty buzno.
Ale vím, že ti nakopu prdel.
Naser si.
Mluv anglicky.
Dělej něco. Zabije mě.
Dávej si bacha, ty falešnej Mexikánče.
Shawne, okamžitě tě vyloučíme.
- Přidej. - Naser si, Delgado.
Vrať se do Mexika. Nesahej na naše ženský.
Moc hezký, Shawne. Díky.
To jsi ho naučil ty? Když jsi ho mlátil?
V Hollandu nemáme rádi Mexikánce.
Kurva!
To bylo tak...
Byl jsi tak mužný.
Ne, tohle nemůžeme dělat, Nancy.
- Nech toho. - Ty dovolíš,
aby ti ten rasistickej šmejd říkal, co máš dělat?
Moje svědomí mi říká, co mám dělat.
- Jo. - A měl jsem ho poslechnout hned.
Ne.
Jsi vdaná.
Máš svoje důkazy, ne?
Ty fotky, nebo co to je. Tak od něj odejdi.
Nebo ne.
Chci s tebou být, Nancy, ale ne takhle.
To nejde.
- Nemůžu... - Můžeš. Ale nechceš.
- Nemůžu. - Ne.
Kvůli Harrymu. Neodpustil by mi to.
- Nikdy. - Ne kvůli Harrymu, kvůli sobě.
Kvůli tvému krásnému domu, tvému autu.
Kvůli místu v první lavici v kostele.
Kvůli rodinným večeřím.
Chceš mít tohle všechno, a ještě k tomu bokem trochu vzrušení,
snědýho kluka na hraní.
Ale nemůžeš mít všechno, Nancy. Ne!
Tebe to nic nestojí.
Ale co já? Co moje sebeúcta?
Já...
Jestli to chceš,
tak se rozhodni. Jo?
Já nevím. Prostě...
Jinak...
Promiň.
Dobře.
Tak se prostě uvidíme ve škole, jo?
Mami, probuď se.
Probuď se.
Ahoj.
Ospalče.
Jdu něco dělat do garáže.
Jo.
Kde je Harry?
Harry šel napřed. Je venku.
- Dobře. - Jo.
Hele.
Jaké to bylo u Zingermana?
Fajn.
Koupila jsem Harrymu pralinky, ale Gwen je cestou snědla.
Jsem tak unavená.
Vidím tu dva výběry hotovosti z bankomatu a jednu platbu
- ve výši 300 dolarů... - 300 dolarů.
...v Jansenově klenotnictví v Grand Rapids.
Jansenovo klenotnictví.
A píše se tam, jestli kupoval šperky pro milenku?
Ne, to tady nevidím, madam.
Dobře, v pořádku.
- Děkuji vám. Nashle. - Děkuji...
Ne.
Ne!
Od Jansena.
Je na tom zámek.
Je pro mě důležité, Nancy,
aby ses tu cítila v bezpečí,
v našem domě,
v naší rodině.
Našel jsem to včera večer ve své ordinaci,
když tam přijela Gwen se synem.
Pamatuješ, když jsme se vzali
a pořád jsme se hádali kvůli nějakým hloupostem?
A pak jsme se naučili nechat věci plavat
a všechno se zlepšilo.
Naučili jsme se důvěřovat si.
Viď?
Takže se nebudu na nic ptát.
Nechám opravit ten náramek.
A všechno bude jako dřív.
Jestli si myslíš, že to půjde.
- Ano. - Ano?
Ano, Frede.
Já to chci.
Opravdu to chci.
Našla jsem ji.
Aha. Kde byla?
Zamíchaná mezi knoflíky.
- Aha. - Já...
- Jo. - Mrzí mě to, Frede.
Budu hodná. Budu...
Budu se chovat ještě lépe. Já...
Budu manželka, jakou si zasloužíš.
A budu si vážit toho, co mám.
A budu vyjadřovat vděčnost.
Jill i já jsme ze srdce
vděční za tvoji i Nancyinu pomoc. Vážně.
- Vážně jste nám pomohli... - Ne, to my rádi.
- Mockrát ti děkujeme, Harry. - Dá si ještě někdo?
- Měli jsme hodně pomocníků... - Vezmi ještě tuhle.
Tati?
Dobrou chuť.
- Tati? - Ano?
- Kdy se najíme? - Máš hlad?
Prosím, řekněte, že Harry bude letos tančit na tulipánovém festivalu.
Hrozně by mu to slušelo.
Neříkal pastor Bob, že tanec je ďábel?
Holandský tanec ne, ty truhlíku.
Ale všechny ostatní ano.
Vaše masové koule.
Dobrou chuť!
Díky.
Ahoj.
Promiň.
- Dave, já jsem... - Já vím.
Vím, že je to moc.
- Mrzí mě to, Nan... - Já ho opustím, Dave.
- Opustím ho. - Nancy.
- Nemyslím si... - Vážně.
Nevím, jestli...
Můj život je jako oxid uhelnatý.
Tak uspávající a příjemný,
že ani nevím, že se dusím. A...
Ano, ale znáš tohle město.
Jestli ho kvůli mně opustíš, tak nás lidi rozcupují.
Aspoň by to byl náš život, a ne jenom existence.
Já to chápu. Jenže...
Dave?
Dave, jsi tam?
Ano, promiň.
Ano, jsem tady.
- Nancy? - Ano.
Co když přijdeš o Harryho?
Nepřijdu o něj. Jsem jeho matka.
Ano. A Fred je jeho otec.
Fred. Činovník v kostele, opora celé komunity. Fred.
Harryho stěží uvidíš jednou za měsíc.
Ale existuje jeden způsob, jak by to mohlo jít.
Jak?
Fredova cesta.
Budu ho sledovat do Greenville.
Vezmu si foťák, budu jako soukromý detektiv.
Seženu důkaz, že tě podvádí.
To je ale trochu riskantní.
Jo, ale co když ho vyfotím s nějakou courou?
Pak si budeme diktovat my.
Bude muset se vším souhlasit.
Rozhodně ti nedovolím, abys to udělal sám.
Poslouchej tátu.
- Co? - Hudba.
Vyměníme se.
- Ahoj, tati. - Ahoj. Postarej se o mámu.
- Pa, zlato. - Ahoj.
Jakoukoliv limonádu chceš.
Hlavně si to užij ve škole, jo?
- Ahoj, Nance. - Díky, Pam, jsi moje záchrana.
- Je to jen malé vyšetření... - To je přece to nejmenší.
Kluci si to užijí.
Budu se za tebe modlit.
- Bezva. Děkuju ti. Ahoj. - Jo. Jasně.
Ahoj.
Nemůžu uvěřit, že to uděláme. Ty jo?
Měla jsem připravit něco zdravého, ale nešlo to.
Nedokázala jsem se soustředit.
- Jo. - Tamhle je.
Co budeme dělat?
Hlavně klid. Zůstaneme v klidu.
Nevím, proč šeptám.
Dobře.
- Připravený? - Jo.
Je to docela vzrušující.
- Rychle. - Jo.
- Zapni si pás. - Myslím, že tě viděl.
Co? Ne.
Tak jo.
Tamhle je.
Skrč se.
- Vychází ven. - Jo.
Co máš za lubem, Frede?
Musíme zjistit, co je v těch taškách.
Zjistím číslo jeho pokoje.
Běž. Zahraju manželku, abych dostala klíč.
Nezapomeň, že mi máš zavolat, až bude čistý vzduch.
Dobře.
Fred Pokoj 307. Klidná čtvrť. Chybíš mi.
Jo.
Je dole.
Dobře. Zavolej, hned jak odejde.
Rozumím.
Pro lásku udělám cokoliv,
ale neudělám to,
ne, neudělám to.
Pro lásku udělám cokoliv.
Cokoliv, o čem sním...
Nikdy to nebyl...
Nikdy nebylo mým snem stát se očařem.
Jenže znáte to, naši říkali:
„Lidi potřebují kousat. Lidi potřebují vidět. Vyber si.“
Optometrie je lepší než zubařina, ne?
No jo.
Když jsem se seznámil se svou ženou,
měla takovou energii a...
Chvíli jsem si myslel, že se třeba rozhoupáme
a že hodím svůj život za hlavu, začneme znovu a...
Chápete?
Nevím, že třeba odjedeme do Evropy.
Co?
Cože?
Takže do Evropy jste asi neodjeli.
Ne.
- Asi se jí líbila moje stabilita. - Díky.
Protože já jsem ten typ chlapa, na kterého je spoleh.
Což je docela krutý žert, když si to tak vezmu, ale...
SUŠENÉ MASOVÉ TYČINKY PRO PSY
„Pup-Peroni.“ To je divný.
Dokud se kola točí...
Tak dobrou noc.
- Hodně štěstí s vaší paní. - Děkuji.
Věř tomu, že pro lásku cokoliv udělám...
- Nazdárek. - Zdravím.
- Nazdar. - Ahoj.
My se známe?
- Jo. - Opravdu?
Posaďte se. Dáme si drink.
- Ne, musím do hajan. - Posaďte se, zvu vás.
No tak. Ještě jedno appletini pro kamaráda.
Užijte si to. Ale já musím...
Prosím. Uděláte mi velkou laskavost. Jsem tady úplně sám.
- My se známe? - Posaďte se. Uvolněte se.
Já se taky uvolním. Tady a teď.
Aha. Myslím, že jste mě špatně pochopil.
- Jsem ženatý. - Pardon, tak jsem to nemyslel.
- To nic. Dobrou noc. - Omlouvám se, jestli to tak vyznělo.
- Nemyslel jsem to tak. - Nic se nestalo. Dobrou noc.
Šlo by to méně chladně?
Tak jo.
Měla jsem pravdu. Podívej se.
Pouta. A spodní prádlo. A...
Pup-Peroni?
Možná se mu líbí nějaké zvrhlosti.
To nevím. Věřil bys tomu?
Fred je... Je to úchylák.
No teda...
To je ale trapas.
Víš, co je super?
- Co? - Tohle je poprvé, co se spolu probouzíme.
Ty jsi spal?
Ne. Moc ne.
Musím vyzvednout Harryho.
Kolik je hodin? Přijedu pozdě.
- Přijedu pozdě. - Nemůžeme odjet bez důkazu.
Máme důkaz.
- Máme ho. - Jsou to jen fotky...
Pout a psích pochoutek. Potřebujeme skutečný důkaz.
Nancy, chci s tebou být.
Musí to být čisté, v pořádku.
A proto potřebujeme nezpochybnitelný fotografický důkaz.
A já ho získám.
Dobře.
Seženu ho.
Přijedu před večeří. Moc se omlouvám.
Skvělé. Jsi moje záchrana.
Ahoj.
Já to věděla. Tys ošukal Boloňskou královnu.
- Haló? - Můžu mluvit s Lacey Hartnettovou, prosím?
- To má být vtip? - Ne. Proč?
Jsem její dávná kamarádka, už jsme spolu dlouho nemluvily
a moc ráda bych ji znovu zkontaktovala.
Sakryš. Dámo, vy nečtete noviny?
Ne. Yaleské nečtu.
Tak poslyšte, Lacey Hartnettová zmizela před třemi lety.
Zmizela?
- Ano. Tedy... - Cože?
Četl jsem to v novinách.
Našli její tělo.
Mrzí mě, že vám to musím říct, když jste její kamarádka,
ale vypadá to, že Lacey byla zavražděna.
- Haló? - Dobře.
Děkuji vám. Nashle.
„Fisher.“
Směrovací čísla.
ZDRAVOTNÍ SESTRA Z YALE NALEZENA MRTVÁ
MADISONSKÁ AKTIVISTKA ZAVRAŽDĚNA MÍSTNÍ JSOU ROZHOŘČENÍ, CHTĚJÍ ODPOVĚDI
Ahoj!
Omlouvám se za zpoždění.
Myslela jsem...
Nech toho.
Čau, kluci. Dejte si dobrotu.
Mám tě.
ÚŘADY MATE SÉRIE VRAŽD ŽENA Z GRAND RAPIDS NALEZENA MRTVÁ
ŽENA, 23, UBODÁNA K SMRTI
VRAŽDA Z FISHEROVY ULICE NEVYŘEŠENA
Proboha.
No tak, Dave.
Dělej, Dave.
Zvedni to, prosím tě.
Ne!
Hele.
Takže znáš moji ženu.
Omlouvám se.
Jen jsem...
Sakra!
Dave, řekni mi, že je to jen omyl.
Proč to nebereš?
Dave? Jsi v pořádku?
Nancy, to jsem já.
Díkybohu. Pojď dál.
Řekni mi, že se pletu. Řekni mi, že nikomu neubližuje.
Řekni mi, že Fred není... Že to neudělal.
- Má jenom milenku, že jo? - Nancy...
- Řekni mi, že se pletu. - Mrzí mě to.
- Nikomu neubližuje... - Nepleteš se.
Dobře.
Chceš říct, že jsi to vyřešil?
- Řekni mi, že jsem v bezpečí. - Jsi v bezpečí. Jo.
Jsi v bezpečí, Nancy.
- Cože? - Rozhodně jsi v bezpečí.
- Dobře. - Vyřešil jsem to.
- Jak jsi to vyřešil? - Jsi v bezpečí, on se sem nevrátí.
- Ne. - Jak jsi to vyřešil?
- Jak? - Dobře.
- Jak? - Takže...
Konfrontoval jsem ho.
Ukázal jsem mu fotky a důkazy
a řekl jsem mu, že jestli nezmizí,
navždycky, tak všechno zveřejním.
- To jsi řekl? - A je pryč.
- Nancy, je pryč. - A co...
- Je pryč? - Je pryč.
- Fred je pryč. - Jo.
Pojďme se sbalit.
Sbalíme si věci a... My tři odjedeme.
- Jo, proč ne? - Nemůžu jen tak zmizet.
Všichni mě znají.
To nemůžu udělat, Dave. To by bylo...
Musím tu zůstat na tulipánový festival
- a tak dál. - Cože?
Jestli někdo něco tuší a dostane se to ven,
zničí to Harrymu život.
- Zničí nám to život. - Nancy, ne. Myslím...
Musíme tu zůstat na tulipánový festival, Dave. Musíme.
Vím, že to zní hloupě,
ale Fred to tajil celé roky.
Takže to zůstane dál utajené. Tak to bude.
Neprozradíme to.
Začneme znovu, přečkáme tulipánový festival
a pak společně pojedeme na dlouhou dovolenou.
- Tulipánový festival a hotovo. - Tulipánový festival.
Ne. Ne!
Možná se zdržel v práci.
Slíbil, že přijde.
Ne vždycky dostaneme, co chceme.
Dobře, Harry, podívej se na mě.
A úsměv.
Ještě jednou.
Zdravím, ahoj.
Nancy! Nance! Tady.
Držím ti místo.
Bezva.
- Ahoj, Jime. - Ahoj, Nancy.
Harry má určitě radost, že se jeho táta vrátil na přehlídku.
Fred je ještě pořád pryč, takže...
Zvláštní. Myslela jsem, že ho vidím.
Jime. Ty jsi doktora viděl, ne?
- Jo, viděl jsem ho. - Jo.
Tys ho viděl?
- Jo. Tam někde. - Myslím, že jo.
Ne.
Vážně, přísahám.
Co se to tu děje?
VÍTEJTE V HOLLANDU V MICHIGANU
Čurák zasranej!
- Ježíšikriste, jak to mluvíš. - Promiň, mami.
- Dej mi ubrousek. - Žádný nemám.
Máš politý celý klín.
Výborně, Harry!
Šlo mu to výborně.
Kam jdeš, Nance?
Jdu jen najít Harryho.
Ahoj.
Dave! Kde je Harry?
- Ty máš pistoli... - Je tady Fred.
- Kde? - Fred je tady.
- Fred je tady. Je... - Kde?
- Byl tady. - Harry!
Měli bychom zmizet. Nancy, pojď. Jdeme.
Pusť mi ruku, nebo budu křičet.
Pusť mě.
Harry, pojď sem.
- Co se děje? - Nic, jen pojď se mnou.
Kam jedeme, mami?
Jedeme někam, kde můžu přemýšlet. Potřebuju přemýšlet.
Co se děje, mami?
Mami.
Provedl jsem něco?
Ne, nic jsi neprovedl.
Jsi dokonalý, říkala jsem ti to.
- Dokonalý. - Ale to nic nevysvětluje.
Kde je táta?
Co tady děláme?
- Proč mi nic neřekneš? - Harry, musíš mi prostě věřit.
Pojď sem. Rychle.
- Nancy! - Pojď.
- Nancy, otevři. - Co se děje?
Musím něco vyřešit. Zůstaň tady, ano?
- Neopouštěj mě. - Já tě neopouštím.
- Všechno bude v pořádku. Já jen... - Nancy!
Za žádnou cenu nevycházej z pokoje, ano?
- Nancy! - Miluju tě.
- Já tebe taky. - Otevři dveře.
Nancy, pusť mě dovnitř.
Fred jde sem.
Jde sem a ublíží vám, prosím tě...
Snažil jsem se tě ochránit, Nancy.
- Nechtěl. - Chtěl jsem ti říct...
Poslouchej mě...
Nancy, já...
Viděl jsem to.
Ta ubohá žena. A on...
On ji...
Všude byla samá krev.
Chtěl zabít i mě.
Jenom jsem se bránil.
Myslel jsem, že umřel.
Nancy, prosím tě, otevři ty dveře.
Proč jsi mi lhal?
Můžu ti to vysvětlit?
Lhal jsi mi. Nejsi...
On umřel, Nancy. Viděl jsem to. Utopil se.
Viděl jsem ho.
Musíme to říct.
Promiň, zavolám policii.
- To nejde. - Ale jo.
Ne, to nejde.
- Vrať mi to. - Dave, prosím.
- Dej mi ten telefon. - Ne, Dave. Zničíš Harrymu život.
- Zničíš život i sobě. Prosím tě. - Dej mi to.
- Nemůžu. - Dej mi ten telefon.
- Ne, to nejde... - Dej to sem!
Ne!
To ne!
- Není ti nic? - Ne, dobrý.
- Dave, jsi v pořádku? - Jo, jsem.
- Ano. - Jsem v pořádku.
Miluju tě.
Jsme spolu, to je to jediné, na čem záleží.
- Jasně. - Jo.
Ale všude jsou samí psi, Nancy.
- Spousta psů, Nancy. - Psi?
- Všude na koberci. - Ne. Kde?
Cože? Psi? Žádní psi tu nejsou.
Jsou úplně všude.
Jo.
- Bože. Do háje. - Co je?
Promiň, Dave.
Ne.
To nic. Zavolám někam a seženu ti pomoc.
- Dobře. - Nehýbej se. Ano?
- To bude dobré. - Jo. To se vyřeší.
To bude v pohodě.
Harry?
- Harry! - To bude dobré.
Harry, zlato.
Harry.
Vezmi to a běž počkat do auta.
- Tak utíkej. - Dobře.
Počká na nás v autě.
Pojď se sem umýt.
Tak honem.
Zklamala jsi mě, Nancy.
Víš, kolik mě to stojí úsilí, abych vás s Harrym ochránil?
Před těmi zmatky a průšvihy?
Celé ty roky...
Ani jeden jediný přešlap.
Nikdy jsem to nepřehnal.
Ale ty ano.
Utři si ten svůj ksicht.
Vypadáš příšerně.
Myslím si,
že tohle by nám mohlo prospět, Nancy.
Protože jsme v tom spolu.
Můžeme zase začít fungovat jako tým.
A víš co,
ty věci, co se staly, to jsem nebyl pravý já.
Já jsem tady s tebou a s Harrym.
Stejně jako pravá ty jsi tady se mnou,
a ne v tom motelovém pokoji.
- Bože můj. - Je to tak?
Frede, on je tam.
Tvůj milující muž zařídí, aby to bylo, jako kdyby se nic nestalo.
Ano?
Ty máš ale štěstí, co?
Ale pěkně popořadě, nejdřív nasedneme do auta,
odjedeme domů
a zmáčkneme reset.
Ano?
Reset.
Tak pojď.
Jdeme.
Dobře. Nastup si.
Jsi v pořádku, mami?
Ahoj, kámo.
Dneska jsi vypadal fakt světově. Byl jsem na tebe pyšný.
Jsi v pořádku, mami?
- To je krev? - Mamince nic není. Viď, Nance?
Nasedat na Vandergroot Expres.
Užijeme si spolu tulipánový festival.
Harry není připoutaný.
Není připoutaný.
Jak to myslíš?
Je mu třináct, nemusí se připoutat.
- Zastav, prosím tě. - Ne, Nancy.
- Zastav. - Přestaň, Nance!
- Běž, Harry, uteč! - Harry!
Harry, okamžitě se sem vrať!
- Harry! - Utíkej!
- Harry! - Běž!
Hej.
Nan.
Miláčku, to není hračka.
Ne.
Co chceš dělat, Nance?
Co si myslíš, že se stane?
Když se nebudu o všechno starat, tvůj život se rozpadne.
Z Harryho se stane sirotek
a skončí v děcáku, kde ho budou zneužívat.
Přestaň.
Pojeďme domů
a tam to vyřešíme, ano?
Nenechám se strčit do jednoho z těch tvých malinkých domečků.
Ani náhodou!
Vždycky jsem se k tobě choval s láskou, Nancy.
Ale ty si to vážně zasloužíš.
Mami? Mami!
Harry!
Tati, nech toho.
Nech ji být!
Harry! To nic.
- Už je dobře. - Mami.
Už je dobře, je po něm.
Dobrý?
Dave?
Chtěl jsem věřit tomu, že žiju na nejlepším místě na světě.
V Hollandu v Michiganu.
Někdy jsem si připadal jako ve snu.
- Lidé, tulipány, větrný mlýn. - ...tulipány, větrný mlýn.
Bylo to dokonalé.
Když jsem sem přišel,
- bál jsem se. - Bála jsem se.
- Byl jsem zmatený. - Nikomu jsem nevěřila.
- Ani sobě. - Ani sobě.
A pak jsem poznala Davea.
Poznal jsem Nancy.
- Otevřel mi oči. - Ona mi rozuměla.
Spolu jsme se cítili bezpečně.
- Bezpečně a spokojeně. - Bezpečně a spokojeně.
Konečně jsem našla cestu ven.
Ale někdy si říkám...
Říkám si...
- Bylo to skutečné? - Bylo to skutečné?
Překlad titulků: Tereza Tesařová
Kreativní dohled Kateřina Hámová