Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Kan nån av er förstå att min art inte skapades för löpning?
Kom igen, Abe. Löpning stärker och förlänger din förväntade livslängd.
Ja, min förväntade livslängd minskar avsevärt så fort jag slutar springa!
Om jag har räknat rätt så är kung Zambans palats nästa vänster.
Jag räknar med att du inte kan räkna.
Toppen. Säg till när de är borta.
Det är snart fixat!
- Stanna där, Abe. - Jag går ingenstans.
Meg! På min signal, gasen i botten!
- Är du säker på det här? - Nu!
Okej då. Håll i er.
Jösses.
- Bra gjort, Meg. Häng på mig nu. - Varför?
Är jag död nu? Är detta himlen?
- Inte himlen. - Woah! Zambans palats.
Kungen som upphöjde matkonst till samma nivå som levnadskonst.
De där var bättre på dödskonst.
En magiker skapade ett verktyg så man kan svälja vilken mat som helst-
- vare sig giftig eller rutten utan att få minsta besvär.
- Heliga sporken. Vi måste klättra. - Varsagoda, jag väntar på er här.
Behövs inte.
- Hey! Är det där min piska? - Crolloq!
Kul att du minns mig, Megan. Efter att du lämnat mig för att dö.
Nej, jag bara lämnade dig. Men du var definitivt vid liv.
Sant, men när jag sökte efter Medeltidens fontän helt själv-
- föll jag ner i en grop , och var fångad där i fem ar-
. "tvingad att livnära mig på små insekter och pyttelarver.
Det enda som höll mig vid liv var drömmen om just denna stund.
De små insekterna och pyttelarverna då?
- Din berättelse. - Spräng alla. - Jag har inte laddat om.
Otroligt att du står här. Jag har läst allt om dig.
- Förresten...jag heter Hopper. - Jag vet vem du är, Hopper.
Jag läste också allt om dina och Megs äventyr. Bla, bla, bla...
Crolloq ska ut i strålkastarljuset. Jag har stått i skuggan länge nog.
Ta inte illa upp, Meg. Du vänjer dig vid det till slut.
Att jag besegrar dig på framtida skattjakter.
- Crolloq är tillbaka! - Ja! Du är ju bäst!
- Miggie, Rolf! Vi drar! - Okej, boss!
- Lugn, Meg. Vi kan inte vinna alla. - Det är inte det. Det är krångligare.
Nu skakar inte marken, inga fällor, dödliga saker eller såna klyschor.
Det är en rätt god nyhet.
Tänk att du var stora Crolloqs vän. Hon var på min äventyrar-topp tre.
Tro mig, att hänga med henne varje dag var inte sa trevligt.
Abe, vad håller du i? Är det...?
Hörni! Är ni okej?
Ja, vi mår fint. Vad är det här? Minibokstäver?
Nu minns jag! Mamma kokade såna at mig och serverade dem med...
- ...stekhet tomatsås! - Abe. Vad finns under locket?
- Något användbart? - En fylld tomat, 3 000 år gammal.
"Bara en full mage hejdar överflödets flod."
- Jag äter inte den! - Kom igen, Abe!
Om det är Den heliga sporken så känner du inte skillnaden.
Du klarar det, kom igen!
Så ja, du fixar det här!
Blunda och gör det!
Gör det!
Gör det nu!
- Jag har smakat sämre. - Abe!
- Det funkar inte! - Va? Men min mage är full!
En våg? Då fattar jag.
Hörni, det handlade bara om vikt.
Just det. Vänta.
- Hålli ert =. - Det är du som måste hålla i!
Jag tror det är universum som säger-
- att vi ska sluta äventyra och öppna en restaurang ihop.
- Skämtar du med mig? - Vi ska göra sänt här för evigt!
HOPPER OCH MURMELDJURETS HEMLIGHET
De är tillbaka! De är tillbaka! De är tillbaka!
Kom, följ mig!
Hej!
De är tillbaka!
Hopper! Hopper! Hopper!
- Han tittade på mig! - Vad yrar du om? Vi hade ögonkontakt.
Kycklinghare!
Och du ville byta detta mot en restaurang?
Kanske kan restaurangen vänta. Lite.
- Hej, pappa! - Min son, du är tillbaka!
Kom och ge farsan en kram! Hur var det?
- Hittade ni Den heliga sporken? - Säg det, du.
Helt häpnadsväckande!
Pappa? Är allt okej?
En förfalskning. Jag visste det. Ni ska få tre ord: res, tau, rang.
Vi måste prata - i kväll.
Hur mycket vet du om Murmeldjuret med det bakatvända ansiktet?
Det sägs ge en person kraften att ändra det förflutna.
- En av de kraftfullaste artefakterna. - Just det.
För eoner sen styrde drottning Ingrid den veliga över nästan hela världen.
Hon var skräckslagen för att kanske fatta felaktiga beslut.
Och hon kom ihåg murmeldjurets förmaga att se in i framtiden.
Som förmågan att säga om varen kommer tidigt och så?
Hon sökte ett sätt att vända kraften för att se och ändra det som varit.
Alla murmeldjur fångades in så att hon kunde experimentera.
Hon ägnade åratal åt det, men till slut klurade hon ut det.
Och Murmeldjuret med det bakatvända ansiktet var född.
Det kan förändra en specifik sak ur vart förflutna och då förändra nuet.
- Vad förändrade drottning Ingrid? - Ja, det var det ironiska.
Då murmeldjuret bara kunde ändra en sak ur det förflutna-
- blev hon ännu mer besatt av det förflutna.
Hon grubblade jämt över vad hon skulle förändra.
Och hon blev långsamt galen-
. -och använde aldrig kraften. Sa förlorade världen murmeldjuret.
Min farfars farfar skapade en mapp i vårt kungliga arkiv.
Jag har aldrig läst nåt om murmeldjuret-legenden.
För att, ja... Jag stal mappen.
Va?! Stal du den, pappa?
Jag var rädd att min bror Harold med den skulle göra-
- så jag aldrig fötts och han blev kung.
Länge studerade jag mappen och sökte en ledtrad-
- som visade var murmeldjuret var.
Det fanns en bit pergament med bara tre hål i.
Med alla kända metoder - försökte jag få den att visa nåt.
- Vad ville du förändra? - Jag ville förstöra murmeldjuret.
Ingen ska kunna ändra det förflutna. Det kan förändra världen vi har nu.
En värld utan chokladlikörgodis vore perfekt.
Drottning Ingrid var nära släkt med Zamban.
Jag kom ihåg det när jag såg symbolen på sporken.
Tänk om deras stora skatter var sammanlänkade?
Du menar att de två föremålens samlade magi kunde avslöja...
Det finns tre hål, Sätt i sporken! Varför dra ut på spänningen?
- Erkänn bara att du är jättespänd. - Aldrig.
Ungdomar...!
. På Lata handen-ön? - Later faktiskt lite avkopplande.
"Bida din tid medan nattmörkret rår, när morgonen gryr du lösningen far."
Imponerande hur poesi står sig.
Mörkrets hamster lärde mig att ett kryss alltid markerar platsen.
- Och jag ser inget. - Abe har rätt.
Det enda jag vet om ön är att Carl bor där i Backestaden.
- Vänta. Carl, kartritaren? - Saå passande.
- Förhoppningsvis kan han hjälpa oss. - Hjälpa oss?
Det är dags att pausa pensioneringen och följa med er paå ett äventyr.
Och se till att ni inte blir för kaxiga.
Vi tar gärna med dig. Om du tror att du orkar.
Oroa dig inte. Jag har glömt bort mer om äventyrsliv än vad ni vet.
Jag tar emot diplomater från Zanubi.
Men så fort de har åkt så far vi.
- Okej, hörni. Är vi klara? - Absolut, Hopper.
. - o - - Vi gjorde den svarare som du ville. - Den är så svår den kan bli.
Var extra försiktig med snurrkaktusen.
- Ja, den är rätt brutal. - Jajamän.
Vad är nästa äventyr på din lista?
Ledsen, men om jag säger det till er så måste jag döda er.
- Han skämtar, va? - Nu kör vi.
- Hopper, jag måste prata med dig. - Gina, va? Du är arkivarie.
Ledsen, men jag måste träna nu.
Det är viktigt. Jag vet inte var jag ska börja.
Som min pappa alltid säger: "Tänk inte, bara ut med det."
- Jag är din syster, Hopper. - Huh?
- Vi kanske ska stoppa träningen? - Jag tolkar det som ett ja.
Jag är inte kung Peters dotter. Jag är din riktiga fars dotter.
- Vad menar du? - Din biologiska far.
Hur kan du vara min syster? Du är ingen...
Kycklinghare? Det är sant, du är helt unik.
De där fjädrarna...
Jag har en syster! o Åh, jösses! Jag har så många frågor!
Men låt mig först berätta varför jag är här. Jag är från...
Vi är från en dold ö långt bort.
I århundraden har vårt folk livnärts av Livets träd.
Men med tiden blev trädet sjukt och ger nu allt färre frukter-
- och därför är vårt folk dödsdömt.
Dagen då du föddes visste vår far att du var speciell.
Och han visste att bara en äventyrare kan rädda det döende trädet.
- Han hörde om en god äventyrare... - Min pappa.
...och såg till att ni möttes-
- för att fostra dig till en sådan.
Bara du, Hopper, kan rädda oss.
Lyssna. Vi har alla en roll i det.
Jag skolades i Därutes seder. Därute kallar vi allt utanför var ö.
Så när jag kom hit för tre år sen kunde jag smälta in och få jobb...
Har du varit här i tre år? Och du sa inget?
- Inte förrän min plan var klar. - Din plan? Vilken plan?
Hitta murmeldjuret med bakåtvänt ansikte så vi kan rädda vart träd.
Var du där i går kväll?
I tre år sökte jag murmeldjurets mapp, men hittade ingenting om det.
Ta kartan, så vi hittar murmeldjuret.
- Jag kan inte stjäla från min pappa. - Var far då? Vart folk?
- Vi pratar med pappa och förklarar. - Nej! Du hörde honom.
Kung Peter vill förstöra murmeldjuret, men da...
- Hey, Hopper! - Hey, pappa! Pappsen. Min pappa.
Detta är Gina, en arkivarie hos Kungliga äventyrssällskapet.
Det är vår enda koppling. Vi möttes nyss.
För första gången. Nånsin.
Ett nöje att träffa dig, kung Peter. Jag presenterade mig för Hopper.
- Och sa vilket stort fan jag är. - Ja. Exakt det gjorde hon.
Åh. Jamen, då så... Trevligt att träffa dig, Gina.
- Detsamma. - Vi ses sen, pappa!
- Jag kan inte göra det. - Du måste, Hopper.
Allas våra liv hänger på dig. Du är värt enda hopp.
- Vad är fel, min son? - Inget.
Har det nåt att göra med i dag då du pratade med arkivarien?
- Nej, självklart inte. - Du vet du kan säga allt till mig?
Jag vet, pappa, det är bara...jag har tänkt...
Vad har jag sagt om att tänka? Bara ut med det, min son.
...på Murmeldjuret med det bakaätvända ansiktet!
- Nåt problem med att jag följer med? - Nej, det är inte det, utan...
Vi kanske inte ska förstöra det. Att ändra det förflutna är väl bra?
- Nej, sa jag ju! Den magin är farlig. - Hur vet du det?
För jag vet det! Varför ska man ändra det förflutna?
- Vi kan rädda folk. - Du anar inte vad du pratar om!
Ers majestät. Förlåt. Zanubi-delegationen är på väg ut.
Nåväl. Jag kommer ut med en gång.
Få den här idén ur skallen, min son.
Är du Den utvalde? Jag tyckte jakten på Mörkrets hamster var klyschig.
Men Den utvalde-historien överträffar mina vildaste fantasier.
- Åh, Abe...! - Förlat.
Inget illa ment, Hopper, men den här sufflén är den utvalda.
Om det hände nån annan hade jag haft ett perfekt svar.
- Så vad är planen? - Jag vill inte ljuga för min pappa.
Men han låter oss aldrig använda murmeldjuret. Mitt folk går under.
Vad du än beslutar så är vi med dig hela vägen. - Va, Abe?
Men om vi måste åka, då är det i kväll.
Okej, kör till. Jag fixar mackor.
- Du är! - Du är!
Sluta nu!
- Förlåt, boss. - Time-out.
- Vad fick ni veta? - Deras by är en bra semesterort.
Ja, så många saker att göra och ett väldigt pulserande nattliv.
Jag menade om Hoppers plan för hans nästa äventyr.
- Den är bra. - Jättebra.
Minns du hur häpen jag blev?
- Ja,,du blev typ... . - Jag såg inte alls ut så.
Jo då, det gjorde du. Jag har perfekt fotografiskt minne!
Vad är han ute efter?
Murmeldjuret med det bakatvända ansiktet.
- Exakt så såg du ut! - Ska Meg följa med honom?
Jag antar det. De är så tajta. Mer syskon än vänner faktiskt.
Ett enkelt ja hade räckt.
Vet ni, nu när jag tänker efter sa är det här perfekt.
Jag hittar murmeldjuret först och förändrar det förflutna-
- så Hopper inte kan sno Meg från mig.
Då är hon och jag tillsammans igen. För evigt!
- Gör klart luftskeppet, vi ska iväg. - Okej, boss!
- Var inte för hård mot dig själv. - Jag ljög för min pappa. Jag stal.
Du gjorde det av rätt orsaker. För vårt folk. För ditt folk.
- Du måste skämta! - Ar det dina vänner?
De bästa äventyrare jag vet. Jag anförtror dem mitt liv direkt.
- Varför tar du ombord den här? - Fyra ord. Lång resa, grym ischias.
Meg, Abe. Det här är Gina, min syster.
- Jag ser likheten. - Jag vet. Eller hur?
Fattar ingen i er familj ironi eller saknar ni anlaget?
Bry dig inte, han är alltid så där. Välkommen ombord, Gina!
Vi ger honom lite svängrum.
- Abe! Du skulle hålla vakt! - Förlat, fåtöljen är för skön.
- Vad gör du? - Jag har blivit fäst vid fåtöljen!
- -Whoa! o - Ar kartritaren verkligen så bra?
Folk säger att han är den bästa.
Jag ville aldrig bli kartritare. Det var för att göra mamma glad.
Jag vill vara alla till lags. Ligg stilla!
Men jag fyllde nyligen 80 år och sa: "Det är dags att följa din dröm."
Wow. Du är förvånansvärt konsekvent.
- Vad vill ni ha för tatueringar? - Jag kan inte välja.
. . Tänk inte på priset. Ni får kompis och familje-rabatten.
Wow! Det är...så generöst.
Men vi hoppades få prata med dig om din gamla och andra...talang.
Jag skulle älska att göra en stor orm på ditt bröst.
- Jag hade betalat fullpris för det. - Kan vi prata om kartan först?
- Kör till! - Okej, coolt.
- Den tillhörde drottning Ingrid... - Ja, jag känner igen hennes stil.
- Vad gör du? - Söker fantombosättningar.
Avsiktliga fel som kan visa var, skatten är. Hon brukade göra sa.
Och det som inte är med på kartan är där murmeldjuret finns.
Wow. Kolla vem som fattar när man förklarar längsamt.
Ser ni bergskedjan här? Den heter Solursbergen.
Klockan nio-berget har avsiktligt tagits bort.
Om ni letar efter skatten så finns den absolut här.
Konstigt. Ett otränat öga hade aldrig sett det-
- men just där finns ett andra fel. Nat annat är nedgrävt där.
- Mindre viktigt, men ändå. - Tack, Carl.
- Du var till stor hjälp. - Inte sa fort.
Nu ska vi göra affärer. Min senaste skapelse!
Vad är detta? Jag betalar aldrig. Det liknar inte alls min älskling.
Det ser ut exakt som Evelyn. Du förstår inte genialitet.
Jaså? Då är jag inte den enda, för dina andra kunder stack nu.
Hopper!
- Puh. Det var nära ögat. - Ja. För nära.
- Vänta. Det huset stod inte där nyss. - Halla där!
- Crolloq! - Vad gör du här?
Jag hörde att ni söker murmeldjuret. Da gör jag det med.
Och därför behöver jag kartan.
Förresten... . Jag bjöd in några vänner på festen.
- Grisar. - Precis vad vi behövde...!
Den där är gullig.
Är det om er gud Santoro så förlåt. Vi menade inte att göra honom arg.
Ja, vårt fel. Vi försökte undvika att bli kastade i vulkanen.
- Bra försök, Meg. - Kom!
Hitåt!
on -Abe? agon! Hjälp!
Jag kommer!
- Nu då? - Inte vet jag.
- Vilken plan...! - Akta!
- Aj! Vad är det här? - Upp och hoppa!
Vad fasen gör ni där uppe?!
Gina, hitåt!
Hoppa!
Aj!
- Gina! Allt bra? - Jag är okej.
Hörni! Vi är inte klara än!
Åh! All right. Gå in bara.
Abe, skynda! Skynda!
- Är alla okej? - Ja. Vi är okej.
- Hopper, vi behöver en plan. - All right.
Okej. Om vi åker till djungeln först och sen till...
Vi hinner inte hitta de två skatterna före solnedgången.
- Vi måste dela upp oss. - Vad?
- Du och jag tar murmeldjuret. - Men Meg och Abe...
De klarar sig. Du sa det själv. De är de bästa äventyrarna du vet.
- Du drar fel! - Ditt skal är för stort!
- Hur vågar du? - Okej, det är inte sa stort...
- Jag vill inte prata om det. - Vi ska ända av här.
- Vi måste dela upp oss. - Maste vara solsting.
Ni två åker till östra krysset. Vi möts i kväll på stranden mot norr.
- Okej. - Vad? Nej, det är det inte.
Vad är motsatsen till okej? Okej-nej! Okej-nej! Okej-nej!
Hopper? Vi måste åka.
Påminn mig om att byta ut Hopper som min nödkontakt.
Hon släpper aldrig. Abe, du ska följa floden. Jag kommer ikapp dig.
o Jättebra, Meg. . Lät oss överge Abe en gång till.
Meg?
Nu avslutar vi det här.
Meg?
All right. Så om vi åker häråt-
- är vi vid Klockan nio-berget före klockan nio.
- Ska jag inte linda det bättre? - Det är okej.
Som junioräventyrare fick jag Mumiepokalen.
JJag sa att det är okej! - Förlat. Jag försökte bara vara...
- ...broderlig. - Snäll?
Tack. Det gör bara ont.
Vet du, jag tror att vi närmar oss att avsluta varandras meningar.
- Det var exakt det jag...tänkte. - Tänkte?
- Så här hoppades jag det skulle bli. - Vad?
När jag fick veta att jag har ett syskon.
Berätta mer om vår familj. Vär pappa då?
Han heter Grong och är vår store ledare.
- Och vår mamma då? - Hon heter...
- Hon hette Elora. - Hette?
Åh. Jag förstår.
Vart är du på väg, lilla mus?
Nåja, utan dina ben kommer du väl inte så värst langt!
Din mästare tränade dig väl. Vad säger jag? Jag var din mästare.
Vill du ha den där? Kom och ta den!
- Hur kunde du...? - Hur?
När du lämnade mig i hålet gjorde giftgaserna jag drog in mig immun...
- Mot din charm. - Okej. Du vann. Ta den.
Vad? Ger du upp redan?
Inte så fort! Vi är inte klara än!
Hur tror du att vår fajt får mig att vilja samarbeta med dig igen?
När jag har murmeldjuret ändras allt!
Jag lämnade inte för att jag ville ha en ny partner.
Jag stack...
...för att komma bort från dig!
Följ floden. Det är allt, Abraham.
Strunta i ljuden i Oändliga djungeln. Det namnet kan inte stämma.
Säkert döpt av nån som ville impa på en kollega.
"Du hittade Halvön som borde varit ö. Jag hittade Oändliga djungeln."
Vad var det? Är det nån där? Meg? Det är du, va?
Det är du som skrämmer mig av nån okänd sadistisk orsak. Va?
Jag står inte ut! Kom fram och gör slut på mig! Snälla!
Gullegrisen igen.
Lägg av, gör inte så.
Hur hittade du mig? Jag tyckte att jag var rätt diskret.
Följde inte dina vänner med dig? Är du helt ensam?
Det är okej. Det är okej.
Jag vet hur det känns. o Mina vänner har övergett mig ocksa.
Hey! Ska vi inte slå oss ihop?
Ja. En gångare som jag och en fajter som du. Inget skulle stoppa oss.
Jag heter Abe. Vad heter du?
Squeak? Jag älskar det.
Wohoo! Ja!
All right!
Tji fick du!
- Är du en kycklinghare du med? - Vi måste iväg.
Först när du säger vad som pågår!
- Du ljög för mig! - Jag ska förklara allt när vi...
Nej! Säg sanningen!
Jag är ingen kycklinghare. Jag är en harkyckling.
- Det är vad vi kallar oss. - Sa alla på din ö...?
Alla är harkycklingar. Allt började för eoner sen.
Då var vi vanliga harar.
När kung Bartolomeo den otålige kallade våra förfäder till krigsrätt.
Vår klan deltar inte i ditt galna krig, kung Bartolomeo!
vågar ni vägra lyda mig? Ni tror att ni står över mig.
Men ni får betala för ert högmod.
Jag ska förvandla er till monster!
De kallades missfoster, monster.
Så de seglade tills de hittade en ö som var dold för den kända världen.
- Där har vi levt ända sen dess. - Varför sa du inte sanningen direkt?
Jag behövde få dig att tro att du var speciell, Den utvalde.
Det behövde du inte. Jag hade hjälpt dig.
Nu när jag känner dig bättre vet jag att du hade det.
Om jag inte var Den utvalde varför lät pappa kung Peter adoptera mig?
För att du såg mer ut som en hare. Normal.
Pappa trodde att kung Peter hellre skulle vilja adoptera dig.
När du levde som prins förberedde jag mig för min roll i vår fars plan.
Att smälta in som kyckling.
Du behöver inte gömma dig mer.
Jo då! Minns du inte hur folk var mot dig före Mörkrets hamster?
Klart jag gör. Men allt har ändrats.
- För att du är prins och äventyrare. - Nej, det är inte sant.
Bespara mig hela "det som gör oss annorlunda gör oss unika"-snacket.
Du är inte unik, Hopper. Du har bara tur.
Okej. Nu går vi.
Crolloq, är du okej?
Nej. Aj.
Åh nej. Nej. Nej!
Inte igen! Inte igen!
Det är en mindre strimma dagsljus än förra gången! Jag pallar inte!
Jag överlever inte fem år till på sma insekter och pyttelarver!
Hey, hey! Titta på mig. Titta på mig. Lugna dig, andas.
Så ja. Bra.
- Hur kunde du leda oss ner i ett hål? - Vad? Du försökte fånga mig!
Jag hade inte försökt om du inte stack hela tiden!
- Du vet att jag inte tillhör dig, va? - Jag bryr mig om dig. Ar det fel?
Seriöst, du bryr dig inte, Crolloq. Du är härsklysten och bossig.
- NUu överdriver du. - Nej då!
Det var exakt därför jag stack. För det var aldrig ett partnerskap.
Det tog ett tag att komma på, men jag insåg att vår relation var osund.
Osund? Vem skyddade dig från Billy Getabock i skolan?
. Och vem lärde dig =, att lasa lärartoaletten utifrån?
Stackars fröken Ableton. Vi var otroligt larviga tonåringar.
Jag ville bara fortsätta att skapa såna minnen.
För att förtränga de dåliga.
Min mamma hade rätt. Jag är inte bra på nånting.
Vänta. Sa hon det till dig?
Innan jag skulle söka Bumerangen som aldrig kommer tillbaks.
Det var sista gången jag såg henne. Hon var ocksa en stor äventyrare.
- Du har aldrig berättat om det. - Än sen? Jag har glömt det nu.
Och jag tog hem fler skatter än hon nänsin hittade.
Det enda jag saknar är...oss. Tillsammans.
Crolloq, det handlar inte bara om oss. Du saknar vänskaper.
Men du vill ha det så gärna och så desperat att du förstör det-
- genom att ha folk som bryr sig om dig som redskap.
Menar du att du bryr dig om mig?
Jag gjorde det och jag gör det. Men på mitt sätt, inte ditt.
Jag vet två småkillar som bryr sig om dig på sitt sätt.
Miggie och Rolf? De är mer hejdukar eller fixare.
Men de är djuren jag står närmast.
Och när de inte är totaljobbiga eller skapar kaos överallt-
- så är de faktiskt roliga. Och varma.
Jag menar, så varma som kallblodiga djur kan vara.
Men till slut o jagar jag säkert iväg dem ocksa.
Nej, vi ska jobba på det. Bästa tiden att ändra sig är nu.
- Särskilt som de är vår enda utväg. - Andra? Nej. Det är inte jag.
Coolt hål! Väldigt mörkt.
Killar!
Nej, Meg sa åt mig att vänta här. Vi ingar i ett team.
Nej, hon torkar inte rumpan åt mig. Jag torkar mig själv, tack så mycket.
Jaså? Ska du använda omvänd psykologi på mig?
Tror du det går? Glöm det.
Jag gräver inte på grund av din omvända psykologi.
Jag gräver för att det inte är bra för min ischias att sitta för länge.
Varför hoppade ni ner i ett hål? Det verkar inte så smart.
. Jag saknade att äta sma insekter och pyttelarver.
- Åh! Det låter logiskt. - Vi föll ner, era idioter!
Förlåt att jag precis skrek på er.
- Att jag alltid skriker på er. - Eko...eko...eko...eko... Ekoo!
Jag gillar det. Jag får prova. Eko, eko, eko, eko, ekoo!
Kan ni hämta ett rep?! Jag menar, snälla.
Vänta. Jag har svårt att förstå dig.
Det lät som om du sa "snälla".
o -Jag sa "snälla". - Från dig känns det sa overkligt.
Tro mig, det känns inte naturligt för mig heller.
Men jag vill att ni, snälla, hittar ett rep at oss eller i alla fall nåt-
- som är långt nog för att få upp oss.
- Typ en pinne? - Jag bryr... En pinne? Varför inte?
- Vad som helst som är långt nog. - Ajaj, kapten!
- Jag såg faktiskt precis ett rep. - Och jag en pinne. Jag tar den.
Du är jätteduktig.
Det var inget rep, utan en stubbe. Men på håll såg det ut som ett rep.
- Och jag hittade en pinne. - Perfekt! Rolf, ge Miggie pinnen.
. Såja. Nu, - Miggie, så slår du Rolf i skallen med...
Jag tror att Crollog menar att hon litar på er.
Hon vet att om ni samarbetar så hittar ni ett sätt att få upp oss.
- Om möjligt innan det blir mörkt? - Stämmer det, boss?
Det är sant. Och jag borde ha sagt det oftare.
Och jag borde ha sagt till er hur mycket jag uppskattar er.
Det är det mest hjärtevärmande som jag nånsin hört!
Jag med!
- Varför hoppade ni? - För att rädda dig, boss!
Oroa dig inte. Miggie och Rolf fixar allting!
Jag ska döda den där tatueraren!
o o . 2 a o Pa nät vis är han sämre på kartor än han är på tatueringar.
Han var världens sämsta tatuerare. Hur kunde vi lita på honom?
När vi gick in i hans salong , visste jag att vi behövde passa på.
- Bida din tid medan nattmörkret rår. - Vad gör du?
När morgonen gryr du lösningen får.
Det är inte lönt. Är det nåt som vi ser här så är det gryningen.
- Men ändå ingen lösning. - Där är det!
- Ett kryss markerar alltid platsen. - Vad betyder det här?
Ställ dig nära mig.
Min favoritdel av alla äventyr. Hitta ingången.
Jag hatar att gräva.
En spade?
Ja, den är sämre än vår. Du kanske kan gräva ett hal med den?
Wow, killar. o Jag visste inte att ni var så starka.
De överraskar när de får chansen. Förlåt att vi knockade er, killar.
Det är okej. Lycka till med att hitta Hopper och Abe.
- Vad ska du göra nu? - Först ta tillbaka mitt luftskepp.
- Och sen... Det vet jag inte än. - Det later som en bra början.
Tack, Meg. Jag är glad att vi är vänner igen.
Jag med.
- När får jag tillbaka luktsinnet? - Jag med, jag med. Kan jag få ett?
Tre till fyra veckor.
- Kom, killar. - Okej, boss.
- Och sluta kalla mig "boss". - Förlat, boss!
"Här kommer solen. Ha en fin dag."
Solen?
Lugn. Det är en äventyrsklassiker.
- Mehnar du att vi är instängda? - Nu finns bara ett sätt att komma ut.
Hitta murmeldjuret.
Trampa inte på de röda plattorna.
Jag vänjer mig aldrig vid den där klassikern.
- Säg inte att vi måste gå igenom den. - Inte igenom, vi ska bara na mitten.
Men det är omöjligt. Vi måste också bära med oss den här "solen", va?
"När solen går upp på en hopplös dag"-
- "blunda, lyssna på tickandet och finn ditt nästa drag."
- Va? - Det var drottning Ingrids mantra.
Och?
Vi gör exakt det hon hade gjort i en liknande situation.
Blunda.
Nu!
Du ser. Det var inte alls omöjligt.
"Välj förståndigt."
- Ingrid var vänsterhänt. - Ja. Det måste vara den vänstra.
Men hon skrev med höger hand efter en barndomsolycka.
- Då måste det vara den högra, va? - Vänta!
- Vi har ont om tid, så ta ett beslut. - Ingrid kunde inte bestämma sig.
- Så vi gör inte det. = ♪ - Va? Hur kan du vara så säker på det?
Det är hela poängen med äventyr. Man kan aldrig vara säker.
Pappa hade rätt. Bara en stor äventyrare kunde ha gjort det här.
Varsågod. Detta är ditt ögonblick.
Murmeldjuret med det bakatvända ansiktet.
Hey! Kom igen! Vad händer här?
Tekniker? Tekniker?!
Hey, hörni! Ar ni reparatörerna?
Eh...nej.
Inget har förändrats under de eoner jag varit fast här.
Ingen vill ta nåt som helst ansvar!
- Gör dig redo att fånga det. - Ursäkta mig. Tänk inte ens tanken.
Seriöst?! Jag är en magisk, mäktig gnagare!
Snyggt fångat.
Akta!
- Också en äventyrsklassiker, va? - Ja. Och nu det jag gillar minst.
Ta sig till utgången!
Stopp!
Här fanns en bro för 3 000 år sen. Inbyggt aldrande, antar jag.
- Fast automatporten funkar perfekt. - Jag märkte det.
- Och nu då? - Nu flyger vi!
- -Vad? egelflyger.
- Jag kan inte flyga eller segelflyga. - Inget illa ment.
SIå ut vingarna! Lita på din instinkt!
- Nej, jag kan inte! - Och sa slutar allt.
Efter 3 000 års väntan.
Vad var det? Har konceptet flygning ändrats de senaste tusen aren? Aj!
Landningen är alltid hårdast.
- Marken är hårdare. - Redo? Lat mig knäcka din rygg.
Sluta, Hopper! Sluta vara snäll! Och sluta vara...du!
Okej. Jag ska försöka.
o -Vad gör du? - Det vår pappa behöver att jag gör.
Det är inte Livets träd du vill förändra. Du vill förändra oss.
Det blir bättre för oss alla. Att vara normala.
Då var allt en lögn. Från början. Är du ens min syster?
- Det är jag. - För du beter dig inte som en.
- Sluta.. - Jag litade på dig!
Jag övergav pappa och mina vänner för att hitta det jäkla murmeldjuret!
- Snälla, sluta. - Sa naiv jag var.
Som trodde att jag hade en syster.
Aj!
Jag är ledsen, Hopper. Jag är verkligen det.
Abe? Abe!
Abe!
Hey, Squeak. Dra i mitt finger.
Jag älskar en publik som inte exponerats för masskultur.
- Hey, hörni! Var är Meg? - Hon stack efter tokleoparden.
- Var är Hopper? - Han samlar sista minuten-proviant.
- Vad hittade du? - Vi har hittat den andra skatten.
Är det allt?
Jag bekräftar. Detta är Det magiska ödets jordvändare.
- Så det här är murmeldjuret? - Visa lite respekt, lilla dumbom!
- Här kommer Hopper. - Var?
- Den såg jag inte komma. - Squeak! - Du!
- Hopper? Är du okej? - Pappa? Hur hittade du mig?
Jag gjorde mitt bästa. Vad hände?
Gina stal murmeldjuret.
Hon ska med det ändra förbannelsen som gjorde oss till harkycklingar.
Förlåt, pappa. Jag trodde att jag hjälpte dem rädda sin ö.
Hon ljög för mig.
- Det är okej, min son. - Jag är hemskt ledsen!
Det var mitt fel också. Jag borde ha tagit mig tid att lyssna pa dig.
Gjort är gjort. Det enda viktiga nu är vad vi gör från och med nu.
Kung Peter?
- Meg! - Hopper!
Gissa om jag är glad att se dig. Var är Abe?
Abe? Abe! Vakna!
Mamma, jag vill inte gå in och äta. Jag vill leka med mina vänner.
Ni är sena.
- Akta! - Tagga ner kung-fun.
Han är med mig. Lång historia.
- Spaden! Hon tog den! - Vem?
Som Squeak sa, fast ohövligare: Det är förrädaren Gina!
. Gina? - Lang historia.
Detta är inte bra. Vi måste stoppa henne till varje pris.
Det är kanske inte läge att säga att hon är langt före oss.
Och...tja, hon tog den sista båten.
- Därför var det kanske inte läge nu. - Behöver ni skjuts?
- Låt mig gissa. Lång historia? - Laång historia.
Är det där...? Det är Gina!
. -Gina? - Är du säker?
- Gina är tillbaka! - Vi är så glada att se dig igen!
- Far! - Gina!
- Har du det? - Åh. Visst.
- Vad är det där? - Det magiska ödets jordvändare.
- Hans spade. - Vad är den till?
För att jag ska kunna ändra det förflutna-
oo . " - måste ni med jordvändaren gräva en livmoder i jorden-
- Ssom jag ska födas ur.
Måste vi gräva ett hål med den här spaden?
Ja, ni måste gräva ett hål.
Och när jag vaknat efter en natts fridfull sömn föds jag.
Och när jag ser min skugga för första gången den dagen...
Jag föreslår att ni inte går iväg, för magi kommer att hända!
Du lyckades! I kväll festar vi som harkycklingar!
För i morgon blir vi harar igen!
Ja, jag gillar det. Se till att täcka mig helt!
Så ja! Just så!
Tre års frånvaro ♪ har minskat din kärlek till rotsås.
Jag klandrar dig inte. Tack vare dig-
- närmar sig våra rotsåsdagar sitt slut. Du är en hjälte, Gina.
- Jag känner mig inte som en. - Nej, säkert inte.
Du måste skämmas för att du förradde din bror.
Men du gjorde det för vårt folk. För ditt folk.
Jag vet inte hur ofta genom åren som jag har frågat mig:
"Hur kunde du sända bort din ende son? Och din dotter?"
Jag var tvungen att göra det. För oss alla.
Vad ska du göra när du möter honom?
Jag gör allt vad som krävs för att ta spiran från honom.
Där! Det är hennes båt!
Är du säker på att det är här? Jag ser inget träd på den här ön.
- Där! - Vi har bara en enda chans.
O, murmeldjur med det bakatvända ansiktet, vakna!
Och värm dig i strålarna från den nya dagens sol!
Se nu min skugga!
Vad?
De vill ha murmeldjuret! Ta dem!
- Vad händer? - Nej!
- Hoppsan! - Galoppsan!
Gina!
Woah! Var är vi?
Gratulerar! Ni har öppnat Korridorerna av tid.
Välkomna till ert släktträd!
Och nu blir nutiden det förflutna. Dags att gå vidare.
Bakom dörrarna finns de viktiga händelserna i er släkts tidslinje.
- Jag är din syster, Hopper. - Va?
Gina! Kom hit.
Ge mig din hand. Känner du honom röra sig?
Woah. Mamma.
- Elora? Är du okej? - Ja, jag är okej.
Mamma!
Lova mig att göra allt så våra barn aldrig behöver dölja vem de är.
Jag lovar.
Elora? Elora, nej! Nej!
Kan vi skynda på lite?
- Ta mig till råttkungen. - Vi maste ga djupt.
- Okej. - Vänta!
Jag är er kung. Mina befallningar diskuteras inte!
Vår klan deltar inte i ditt galna krig, kung Bartolomeo!
Men...var vi harkycklingar före förbannelsen?
Ni tror att ni står över mig. Men ni får betala för ert högmod.
Jag ska förvandla er till monster!
Genom att sprida rykten om er och skylla varenda katastrof...
Det finns ingen förbannelse. Vi har alltid varit så här.
Ni blir oönskade vart ni än går.
Och till slut gömmer ni er för världen.
Helt ensamma i er vanära!
Var allt en lögn? Hela denna tid?
- Gina, är du okej? - Nej! Vad händer sen?
Titta! Titta! Land!
Land!
Detta är vårt nya hem.
Det var så allt började. Råttkungen gjorde oss till monster.
Sen dess har vi gömt oss för världen för att skydda oss.
En dag ska du ersätta mig.
Och det blir din plikt att skydda vårt folk från Därute.
Så här blir vi osynliga för de som kommer från havet.
Vad gör de?
- De böjer trädet. - Det förklarar varför det blev sjukt.
De förstår inte att jag gör det här för att skydda dem.
De vet inte hur farlig råttkungen är. Han gjorde oss till monster!
Det är min plikt att skydda mitt folk från deras egen naivitet.
- Nej! Jag låter det inte hända! - Gina! Gör det inte!
Vi måste inte skämmas. Vi behöver inte gömma oss.
Han har rätt. Problemet är inte vi.
- Det är de. - Ja! Vi slutar gömma oss!
- Låt oss slåss! - Vi drar ut i krig i dag!
Gina!
Frihet!
Vad har jag gjort?
Gina?
Du flyger!
Vi hinner inte!
- Lövet där till höger! - Uppfattat!
Kan vi skynda på lite?
- Hopper! - Gina!
Förlåt! Förlåt att jag ljög för dig.
Förlåt att jag var så arg för det som hände mamma och för allt jag gjort.
Var inte ledsen. Jag fattar nu.
Vad händer?
Vi verkar ha ändrat det förflutna genom att lämna det som det var.
Om du säger det så. Jag har ända aldrig förstått den magin.
- Jag är ju bara ett murmeldjur. - Sant. Men nu är du fri.
Hopper? Är det du?
Jobbet är gjort. Om ni söker mig så hittar ni mig på stranden.
Murmeldjuret är fritt. Sa det betyder...
- Vad har ni gjort? - Pappa, jag måste prata med dig.
Med er alla. Magin tog oss tillbaka till för 900 är sen.
Jag såg vår klan som jag ser er nu innan rattkungen förändrade vart liv.
Vi var vackra, stolta-
- och täckta av de glödande fjädrar som gör oss till dem vi är.
Ni måste tro mig!
Jag har ägnat hela livet åt vår sak och var redo att dö för den!
Men denna sak var en lögn-
- påhittad av våra förfäder för flera generationer sen.
Vi är inte förbannade. Vi har stängt in oss i ett fängelse.
Inte fängelse, ett värn. För att skydda oss från Därute.
Jag kommer från Därute. Det är den enda värld jag känt till-
- sen jag var en bebis lämnad ensam i djungeln.
Och nån från Därute tog mig under sin vinge-
- och gav mig all den kärlek som en far kan ge sin son.
Det var i Därute som jag växte upp med en vän med ett hjärta så stort-
- att inte ens hans skal dolde det. En vän som alltid stod vid min sida-
- utan att nånsin döma mig det minsta för mina fjädrar och kycklingfötter.
Och i Därute mötte jag den starkaste och klokaste person som jag vet.
Hon lärde mig att bejaka vem jag verkligen var-
- och komma över min rädsla för att visa mig som jag är.
Jag hoppas att jag en dag blir lika stark och självsäker som hon.
Jag har en syster och en far.
Men det var i Därute som jag hittade min familj.
Det är ingen perfekt värld och ingen vet hur morgondagen blir.
Men jag vet att folk kan förändras och bli bättre när de får chansen.
Så...ge världen en chans att se er!
Hur? Se på oss.
Vi svälter. Hur kan vi nånsin finna styrkan att resa?
Det första vi måste göra är att befria vårt träd.
Det är inte sjukt.
Är det okej?
Tillsammans!
Så här borde slutet på alla äventyr se ut.
Ni får leka med det en sista gång, barn. Var bara försiktiga med det!
Är du säker på att du inte vill följa med oss?
Jag har lite tid att ta igen. Men ni ser mig snart.
Det tvivlar jag inte alls på.
- Vi är redo att lyfta! - När ni är det!
Abe och Squeak! Det är dags!
- Kom när som. Du tillhör familjen. - Tack, Meg.
På tal om familj...
Din mamma gjorde den här åt mig. Den är din nu.
- Men hon gav den till dig. - Hon gav mig så mycket mer än den.
Ja, då är det väl dags för mig att...
- Sticka? - ,..aka.
Jag var tvungen att försöka.
- Jag känner mig nära dig utan den. - Jag också.
Vi ses snart, bror.
Så vad är nästa äventyr på din lista då?
Först har jag en fråga. Hur hittade du mig på den här ön?
- Carl sa var det var. - Vänta. Träffade du Carl?
Ni gjorde honom rätt arg, så jag...fick typ förhandla.
- Han tatuerade dig! - Vad? Nej!
Mitt på bröstet. Så vad tycker ni?
- Titta inte rakt på den! - Nu är den inbränd i mitt minne.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service