Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Хайде, Франко.
Франко, това е просто разговор.
Знам, но...
Никога не съм ходил на психолог. - Бъдете спокоен.
Кажете ми на колко години сте. - На 75.
От колко време сте женен за г-жа Рита?
От 42 години?
От 42.
Какво сте работили?
Бях търговец.
Имах голям магазин за булчински рокли в центъра.
Добре.
Колко деца имате? - Едно.
Не, Франко. Две.
Забравили сте едното си дете?
Не, помня го.
Но бих искал да го забравя.
Как се казват децата ви? - Ана.
Тя е гордостта на семейството. Дипломира се, вече е счетоводител.
Омъжи се за счетоводител като нея. Направи ме и дядо.
Момичето, което ви чака отвън ли? - Да, винаги се грижи за нас.
А другото ви дете?
На когнитивно ниво баща ви е доста добре.
Има начални признаци на депресия, които трябва да се следят.
Mайка ви попада в същата психологическа картина като баща ви.
Да, мама страда много и заради проблемите с костите.
Откакто й е трудно да ходи, за съжаление, е доста унила.
Разказаха ми за проблема с брат ви. - Проблем ли? Трагедия.
Чувате ли се с него? - Не.
Знам, че живее в Рим, но по-добре да нямаме нищо общо с него.
За щастие, имат вас.
Точно сега присъствието ви е изключително важно за тях.
Да, разбира се, но... - Истинският лек е компанията.
Бъдете винаги с тях. Не ги оставяйте нито за миг. Особено сега.
Трябва да отида на почивка с мъжа ми.
Вече сме резервирали две седмици на лодка с група приятели.
Защо не се обадите на брат си?
Да бъде с родителите ми? - Да.
Не, докторе, не го познавате. - Да излекуват раните от миналото,
би помогнало много на майка ви и баща ви.
Да, но брат ми не е...
Брат ви иска да се върне и да се помири с тях.
Чака само да му се даде възможност. Тази дълга раздяла
го е направила по-чувствителен към това колко крехък е животът.
Брат ми ли? По-чувствителен? - Да, по-чувствителен.
Доверете ми се, обадете му се.
Виж го този боклук. Погледни го само.
На теб говоря. - Кажи.
Не видя ли, че се канех да паркирам? - Това е паркинг за здрави хора.
Само очите ти са наред, ползвай ги. Не видя ли белите линии?
Ако спра на паркинга за инвалиди, ми надувате главата.
Искаш да ползваш паркинга за здрави? Иди да си намериш място.
Много си чувствителен. - Когато оздравееш, тогава говори.
Здравей, имаш ли резервация? - Не, исках да те изненадам.
Доволен ли си? - Паоло, извинявай, той е с мен.
Добре.
Защо оставяш краищата на пицата?
Анджело... - Защото не ми харесват.
Защо си я поръчваш? Вземи си пиадина.
Луиджи, извинявай, много ми е неудобно.
Няма проблем, Дениз. Ние тъкмо си тръгвахме.
Приятен обяд.
Ще спреш ли да ме излагаш пред колегите ми?
Този работи с теб? - Отговаря за спестяванията.
А изхвърля половин пица. Истински гений.
Направили са го и отговорник. Какъв глупак.
Този "глупак" поне има работа. - Аз нямам ли работа?
Наричаш това работа? - Плащат ми, значи е работа.
Срам ме е да кажа на приятелите си какво работиш.
Смени си приятелите. - Анджело, мислиш ли,
че можеш да работиш това още дълго време?
Разбира се. И ще върви все по-добре в това скапано общество.
Това е абсурдно. Знаеш ли какво, Анджело?
Заслужавам много по-добър мъж от теб.
Дениз... - Твърде късно, Анджело.
Сметката.
Още една дразнителка се е родила.
Никога няма спокойно съседство.
Тази кучка.
Толкова малка, а вече е кучка.
Дъщеря ти ли плаче? - Да, на няколко дни е.
Ако искаш да навърши годинка, я накарай да млъкне.
Спя следобед, защото работя нощем. Чукате се, после аз го отнасям.
Кой е? - Здравей, Анджело.
Аз съм - Ана. - Коя Ана?
Ана, сестра ти.
Какво искаш, мамка му?
Да отида на почивка с мъжа си. Не заслужавам ли малко почивка,
след като цяла година се грижа за родителите ни?
Какво ще кажеш? Заслужавам ли?
Може да отидеш, позволявам ти. - Да, но не мога.
Мама и татко вече не са толкова самостоятелни.
Не могат да стоят сами и тъй като имат две деца...
Ела в Палермо да ме смениш и остани с тях.
Наеми гледачка.
Мама и татко не искат гледачка вкъщи.
Значи не може да отидеш на почивка. Каква глупачка...
Какво ти каза психологът? Че е станал по-чувствителен.
Отлично, браво на теб.
АЗ СЪМ КРАЯТ НА СВЕТА
Анджело, Джони от "Рабит" е. Пак има трима пияни непълнолетни.
Такситата не ги качват, защото повръщат в колата.
После идва полицията и ми затваря заведението.
Ела да ги прибереш, моля те.
Адресът на тези пикльовци.
Парите за теб.
Закарай ги до дома им, благодаря.
Изпих шест джин-тоника. - Мамка ти...
Каква е тази музика? Да не сме на опера?
Не ме ли чуваш?
Казах да смениш тази скапана музика.
Извинявай, сгреших, моля те.
Извинявай, няма да се повтори.
Вие харесвате ли тази музика?
Да. - Да, хубава е.
Да усиля ли звука? - Да, може.
Внимавай, тъмничкият е пил смес от твърд алкохол.
Ще ни закараш ли в друг бар?
Ще повърна.
Слез.
Стъпи в повръщаното, нали?
Мамка му! Къде отиваш?
Чао.
Как се казваш?
Ням ли си? Езика ли си глътна?
Какво правиш?
Чудо е, че тази кола още се движи.
Защо не си купиш нова?
За да возя пияните ли? Няма начин. Тази е идеална.
Разбирам. Трябва да проверя дали ще намеря резервни части.
Отивам да се обадя.
Кой е? - Сега ще ме чуеш, ясно?
От години се грижа за мама и татко, денем и нощем.
А ти от години дори не благоволяваш да се обадиш.
Не те ли е срам?
Не.
Така ли? Хубаво ме чуй и запомни това.
Когато след сто години мама и татко вече ги няма,
ще видиш какви угризения ще имаш.
Ще видиш!
След сто години и мен няма да ме има, какво ми пука?
Браво, убеди го. Още един хубав Ферагосто с вашите.
Да ги пратя в старчески дом, както ти прати вашите ли?
Ще са с други възрастни, какъв е проблемът?
Никога! Те направиха всичко за мен.
Ще останем с тях и ще се забавляваме.
Ти кажи на другите, че няма да заминем!
Човекът с резервните части е в отпуск.
Трябва да ми оставиш колата, ще говорим през септември.
Ти си почини. Нямаш ли нещо забавно за правене?
Забавно ли?
Разбира се, че имам.
Нандо, прати съобщение.
Кой, брат ти ли? - Да.
Каза, че пристига утре. - Браво.
Казах ти, че ще му вменя чувство за вина.
Браво, любов моя, убеди го.
Убеди го, браво!
Винаги постигам каквото искам.
Тук са документите, последните изследвания, всичко.
Утре следобед сте на лекар. - Да.
Идете с моята кола, оставям ви ключа.
С кого ще отидем? - С него, татко.
Няма ли да ходите на екскурзия с енорията?
Отмених я, брат ти идва. - Браво.
Татко, не говорете за миналото. Всичко е забравено, нали?
Трябва да се прощава. И дон Джино ти го каза.
Утре го посрещнете с широка усмивка
и се радвайте на тези дни с него. - Добре.
Ана, много се забави. Побързай.
Секунда, имаме време. - Влез в колата.
Чао, миличка, забавлявай се.
Чао, мамо. Чао, татко.
Каква е тази физиономия?
Не се ли радваш, че синът ти се връща?
Да, радвам се...
Освен билета трябва да платя и багажа ли?
Да, защото тежи повече от 10 кг. - Е, и?
За 2 кг трябва да платя 60 евро? Колко излиза на килограм?
Платете по-бързо и не ни бавете повече.
Не виждате ли, че задържате опашката?
Какво искаш? Виж на какво приличаш.
Ти задръстваш опашката, защото си дебел.
Вземате ми пари за багаж за 2 кг в повече,
а този дебелак, с три багажа в стомаха си, нищо не плаща.
Претегляйте тялото, а не багажа. Имате ли мозък?
Всичко е наред, минете, благодаря. - Разбира се.
Накарайте дебелаците да плащат за теглото си и бързо ще отслабнат.
Знаеш ли колко гориво трябва, за да превозиш този?
Вие сте грубиян и простак! - Но поне съм слаб.
Върви пеша до Палермо, ще отслабнеш.
От девет години не сте били в Палермо. Това е много.
Сигурно сте заминали по работа. - Не.
Семейството ми ми лазеше по нервите.
Но сте се помирили и сте се върнали да ги прегърнете.
И аз имам проблеми с жена ми и с децата.
Те постоянно искат нещо.
За да намеря малко спокойствие, ходя на лов.
Днес също. Щом ви оставя, тръгвам.
Вие стреляли ли сте някога? - Не.
Предпочитам думите. Убиват повече.
Тежка е, нали? Вкъщи имам още по-голяма.
Рита, пристигна. Въоръжен е.
Има пушка.
Пушка?
Иди ти. - Иди ти.
Върви. - Казах ти, иди ти, хайде.
Каква пушка?
Анджело! - Цял час отваряш.
Ходя с бастун, трябва да се движа бавно.
Не можа ли да отвориш ти? - Не съм те чул.
Тя е зле с краката, а ти с ушите ли?
Добре дошъл у дома. - Дошъл съм в санаториум!
Слез, таксиджията те чака.
Мен ли? Защо? - За да платиш курса.
Аз ли?
Вие ме извикахте. И таксито ли да плащам?
Франко, иди да платиш. - Отивам.
Още ли е стиснат, или се е променил?
Не, ще платя. - Иди да платиш.
Отивам. - Дай му и бакшиш.
Ела.
Кой е този, по дяволите? - Карло - племенникът ти.
Синът на сестра ти. Офицер е във флота.
Сега е на мисия.
Ще бомбардира чуждите семейства вместо своето.
Махни тези снимки. - Веднага.
Има същата тъпа физиономия като баща си.
Тук ли трябва да спя? - Това е твоята стая.
Вече не спя на единично легло, а на двойно.
Ще извадя другото легло отдолу.
Ще се разшири по средата и ще ме заболи кръстът.
Няма начин. Няма да спя тук. - Добре.
Къде искаш да спиш?
Мисията изпълнена. Таксито е платено.
Страхотен бакшиш за шофьора. Пет евро!
Какво правиш? - Ще спи в нашата стая.
В нашата стая ли? А ние? - Ние сме в неговата.
Няма да ни е удобно.
Франко, той направи първата крачка и дойде тук.
Сега е наш ред.
Хайде.
Когато бях малък, не ми даваха да спя в леглото им.
Сега ще спя тук и ще ви го изцапам.
Познавам ги тези. Не са се променили.
Сега баща ми ще дойде да ме попита какво работя.
После майка ми ще ме пита дали имам приятелка.
Тях това ги интересува - сигурната работа, бракът.
За да се хвалят пред приятелите си колко съм успял.
Трябва да направя тези глупости, за да ги зарадвам, разбира се.
Хайде, питайте ме. Сега ще ви зарадвам.
Ето, Анджело, чисти чаршафи.
Тук ли си се настанил?
Добре си направил, по-удобно е.
Сигурно си уморен, работиш много.
Какво работиш? - Работя в един кооператив.
Отлично. Интересно. - Колко хубаво.
С какво се занимавате? - Аз чистя тоалетните на гарите.
Това е работа, която много ме удовлетворява.
Когато човек отиде да пикае и тоалетните са чисти,
е благодарение на мен.
А имаш ли приятелка? - Не. Бях женен.
Разделихте ли се?
Да, за съжаление.
Тя ми изневеряваше.
С най-добрата ми приятелка.
Беше лесбийка, тази мръсница.
Вземете тези неща, хайде. - Веднага.
Вървете. - Да.
Ела. - Да.
Ще те оставим. - Да.
Сега се хвалете пред приятелите.
Джовани Манкузо Обща медицина
Готово.
Прегледахме и Франко.
Как мина при психолога?
Поговорихме си за много неща.
Разказвай, това ти действа добре.
Ще се видим през септември.
Приятна почивка, докторе. - Благодаря.
Довиждане, благодаря. - Довиждане.
Изчакайте ме отвън, ще поговоря с лекаря.
Баща ви има начален стадий на депресия.
Но вместо да му предпиша лекарства,
предпочетох да го следи психолог.
За щастие, предвид възрастта му, резултатите му са добри.
Може да яде каквото иска, може да пие любимото си вино.
Поне на масата нека се отпуска.
Разбира се.
Майка ви, от друга страна, има болки в костите,
но те се дължат на артроза в комбинация с остеопороза.
От възрастта е.
Не трябва да се натоварва, трябва да ходи възможно най-малко.
Ще й трябва инвалидна количка. Да издам ли предписание,
за да закупите? - Не, ще се погрижа. Няма проблем.
Ако се наложи, това е номерът на заместника ми.
Послушайте ме...
Радвайте се на баща си и майка си.
Защото родителите не са вечни. - Слава богу.
Представете си да търпите тези досадници цял живот.
Анджело, благодаря ти, че ни придружи до лекаря.
Благодари му. - Благодаря.
Какво правиш?
Ще се кача. - Не, ти си пеша.
Лекарят каза, че за болките трябва да се движиш.
Но това са два етажа. Стълбите са ужасни.
Така ще оздравееш по-бързо. - Щом лекарят е казал, върви.
Тези стълби ме съсипаха.
Коленете ми.
Анджело, лекарят искаше да ми даде инвалидна количка.
На мен ми каза, че трябва да ходиш.
Добре.
Сега иска инвалидна количка.
Когато бях малък, не ми купи мотор.
"Опасно е, когато пораснеш."
Всичките ми приятели с мотори, а аз с колело. Като глупак.
А сега иска инвалидна количка. Разбира се.
Като пораснеш и станеш на 100 г., ще ти я купя.
Колко ще се бави? - Почакай.
Повика ли го? - Да.
Малко търпение. - Виж, гладен съм.
Не! Чакаме сина ти.
Аз вечерям в 19 ч.
Зетя го оправих.
Да се погрижим за дъщерята. "Анета" - как я е записал...
Набирайте я с една цифра по-малко, да видим дали ще ви отговори.
Ако тя се опита да ви се обади, ще бъде блокирана.
Майната ти. Вече ще говориш с мен.
Ето го. - Ето го Анджело.
Ела. - Ела тук.
Виж какви вкусотии е приготвила майка ти.
Да. - Но не защото ти си тук.
Ядем така всеки ден - за обяд и за вечеря.
Франко... Защото Анджело дойде.
Разбира се, беше шега.
За нас, възрастните, единственото удоволствие е храната.
И виното.
Виж, това го правят специално за мен.
Един селянин ми го носи всяка седмица у дома.
Без вино на обяд и на вечеря не мога.
По-скоро бих умрял.
Вече не може да пиеш това. - Защо?
Говори ли с лекаря за това?
Аз говорих с него днес. - И?
Резултатите от изследванията ти са лоши.
Така че забрави за виното.
И какво да пия?
Вода.
Щом лекарят казва.
Дай си чинията.
Сипи повечко. - Да.
Знаеш, че тази... - Баща ти много обича тази паста.
Изяжда по две чинии.
Ето.
Върни назад, надолу.
Заповядай. Салата. Добър апетит.
Но аз се чувствам добре.
Знаеш ли колко ти е холестеролът? - Не искам да знам.
Аз знам, по-добре да не знаеш.
Яж си салатата. Безотговорен човек.
Прави го за твое добро.
Изяж си салатата, хайде.
И си изпий водата.
Когато бях малък, не ми даваше да пия кока-кола.
"Има много захар, газирана е, ще те заболи коремът."
И ми я разреждаше с вода. Този глупак.
Сега ще изпиеш всичката вода, която сипваше в кока-колата ми.
Ще правите каквото кажа аз.
Хайде, приятели, да вдигнем тост за Коста Рика.
Първата ми почивка след една година работа.
Къде е Ана? - Ана ли?
Преди месец изследванията на мама и татко бяха наред.
При възрастните всичко може да се промени за месец.
Опитвам се да им се обадя, но не мога да се свържа.
Оправдания, аз се свързвам с тях.
Просто не ти пука.
Засрами се.
Глупачка.
Ана, скъпа, ела да вдигнем тост. - Тост ли?
Родителите ми са зле, а ти искаш да вдигам тост?
Иди ти да вдигнеш тост. Не ти пука за семейството ми.
Ана...
Нещастникът е заключил кухнята.
Не мога да заспя, гладен съм.
Ана не се обади дори да каже дали е пристигнала.
Опитах се да й се обадя, но не се свързвам.
Търсих и Нандо.
Няма връзка.
Сигурно са в открито море. - А ние не сме ли?
Остави ни с този...
По-добре да беше наела гледачка. - Не.
Чужди хора вкъщи - не. - А той - да?
Виж, падаща звезда.
Пожелай си нещо и ти. Хайде, Франко, бързо.
Едно време бих поискал здраве, пари.
Сега искам само едно - този да се махне.
Тихо, ще ни чуе. - Не го понасям.
Не го понасям.
Може ли да вземем количка поне за водата?
Тежки са.
Днес носиш тези по литър и половина.
Утре ще носиш двулитровите.
Така ще заякнеш повече. Хайде, раздвижи тези крака.
Много хубаво куче. Каква порода е, госпожо?
Ирландски сетер. - Точно така.
Като онова, което донесох вкъщи, когато бях малък.
А вие го върнахте и ме излъгахте, че е избягало.
Не бях аз, а баща ти.
Баща му не искаше кучето. - Жалко.
Той ли? Нали ти каза, че ще оставя косми навсякъде,
че ще пишка на пода и ще изцапа всичко?
"Кой ще чисти в тази къща? Аз не съм слугиня."
Не аз, а баща ти. - Така ли?
Баща ти го върна на собственика.
Закълни се. - Заклевам се.
Баща ти.
Добре.
Толкова плака, госпожо. Беше се привързал.
Знаете какви са децата.
Дете с куче до себе израства по-чувствително.
Така ли? - Да.
Вече е късно...
Много са вкусни. - Харесват ли ти?
Още една. - Изяде почти цял пакет.
Последна.
Още една последна?
Стига, забрави за тях.
Знам, че ме обичаш.
Че го правиш за мен.
Благодаря ти, сине.
Видя ли как се грижи за теб?
Той искаше да купи бисквитите.
Не харесваш кучетата, но бисквитите за кучета - да.
Иди го разбери този.
Къде отивате? - Да занеса виното на г-н Франко.
Той умря. - Боже мой.
Така внезапно? Как е умрял? - Цироза на черния дроб.
Пил е твърде много вино. Хайде, махай се.
Радвай се, че няма да подам жалба. - Добре, тръгвам си.
Връщай се във фермата си.
Здравей. Знаеш ли, че докато ти говоря,
един ледник се топи на Северния полюс?
Тогава не ми говори. Мълчи.
Ето го непукиста.
Ти какво правиш, за да спасиш света? - Не се чифтосвам с теб.
От мен не могат да се спасят, а искат да спасят света.
Аз съм краят на света.
Анджело, вашите ми казаха, че ще се върнеш.
Къде отиваш? - Да купя подарък за майка ми.
Браво. Не забравяй, че е трудна работа да си родител.
Затова нямаш деца.
Сигурно е лекарят. Ще станеш ли?
Но не мога, нямам сили.
Краката не ме държат.
Аз съм д-р Педрота. Замествам д-р Манкузо.
Но ти си млада, разбираш ли от старци?
Да.
Влез. Затвори вратата.
Какво се е случило?
Баща ми не е добре.
Има силна диария.
Прекалих с бисквитите. - Изяде цял пакет.
Да, аз съм виновен. - Кой изяде бисквитите?
Аз съм виновен, синът ми няма нищо общо.
Разбира се. Колко бисквити изяде?
Кажи на лекарката. - Много.
И как ядеше? Аз му ги вземах, а той: "Дай ми още една".
Правеше така през цялото време и излапа цял пакет.
Сега, след като изпихте лекарството, не би трябвало да имате диария.
Щом види храна, полудява.
Човек не може да го спре. Лакомия.
Няма да се повтори, кълна се. - Нека допие лекарството.
Довиждане. - Довиждане. Извинете.
Наблюдавайте баща си през целия ден.
Ако има нещо, ми се обадете. Дежурна съм в болницата.
И в болницата ли работиш? - Тази седмица всички са в отпуск.
Има ли свободни легла? - За вашите ли?
Да. - Не са толкова зле.
Засега, скоро ще се влошат. - Не мисля.
Познавам ги, ще се влошат.
Може да ги доведеш утре в болницата и ще ги прегледам.
Утре сутринта? В болницата при теб?
До утре. - Чудесно, до утре.
Ако ги доведа утре.
Майко, достойна за обич. - Моли се за нас.
Майко, достойна за възхищение. - Моли се за нас.
Майко на добрия съвет. - Моли се за нас.
Майко на Създателя. - Моли се за нас.
Майко на Спасителя. - Моли се за нас.
Благоразумна Дево. - Моли се за нас.
Колко пъти ще го повториш?
Богородица не е глупава. Знае, че трябва да се моли за вас.
Такава е молитвата на броеницата.
Молитва ли? Това е досада. Не досаждай на хората.
Изключи радиото и ела с мен.
Молех се на Богородица
за моята артроза и за стомаха на баща ти.
Богородица медицина ли е учила?
Стига, престани. Стани и ела с мен.
Не ме карай да ти се моля.
Какъв е този пакет? - За теб е.
Този голям подарък?
Това е най-малкото за всичко, което си направила за мен.
Ти вече ми направи подарък,
като дойде, като се върна, сине.
Стига, не се вълнувай. Отвори го.
Хайде.
Вместо да молиш Богородица за помощ, ще ти помогна аз.
Тя има много работа.
Изморително е.
Колко още трябва да стоя тук, горе?
Още 15 мин., утре увеличаваме.
Ако аз не се погрижа за вас...
Толкова си мил, обич моя. Знаеш, че те обичам...
Какво гледате?
Любимия ни сериал. - Хубав ли е?
Да, много ми харесва, редовно го следим.
Днес е последният епизод.
Тази вечер ще разберем как свършва.
Когато бях малък, не ми даваха да гледам анимационни филми.
Сега си със сина си.
Да му се не види, точно сега ли?
Хайде. - Не става.
Натисни "назад". - Знам какво да натисна, не работи.
Дай на мен. - Направи го ти, хайде.
Да видим. Е?
Виждаш ли, не работи. - Какво натисна?
Нищо не съм натиснал. - Как да не си? Натиснал си нещо.
Не съм, сам се изключи.
Натиснал си го. - Не.
Натиснал си го с крака си. - Не, краката ми бяха тук.
Стига. Скъса ми нервите. Развали ми вечерта.
Ще си лягам. - Бил съм натиснал...
Господарят на дистанционното. - И аз ще си лягам.
Линейка
Добре направихме, че дойдохме. - Да.
Почакай.
Боже мой.
Мамо! Татко!
Татко... - Ана...
Ана, какво става?
Мамка му.
Ето те. Резултатите ще бъдат готови утре.
Довечера съм на смяна, може да дойдеш да ги вземеш.
Всичко изглежда наред.
На тези двамата им няма нищо? - Да, всичко е в норма.
И не може да получат инфаркт всеки момент?
Това не може да се предвиди. - Виждаш ли?
Може да получат и инсулт, нали? - Да...
Или исхемия. Тя се появява изведнъж.
Диабет... Баща ми ядеше много сладко.
Анджело... - Провери ли бенките?
Много тумори се появяват от бенки.
Чуй ме, разбирам, че много държиш на родителите си.
Но не може постоянно да ги тормозиш с тези прегледи.
Отпусни се. Защо не отидеш на море?
Ферагосто е. - Да, така е.
Каня те на състезание по плуване.
Има ли при кого да оставиш родителите си?
Мога да ги оставя при баба и дядо. - Добре, чудесно.
Ако дойдеш да ме вземеш, може да отидем заедно.
Оставям ги и се връщам. - Добре.
Чао.
До после.
Марта, кажи ми, ако ще излизаш с този.
Ще се обадя в полицията, ако не се върнеш.
Не се прави на глупачка. Всъщност е чувствително момче.
Видя ли как се грижи за родителите си?
Чао.
Постоянно ме оставяхте при баба и дядо,
за да се забавлявате. "Оставаш при баба и дядо.
Отиваме да правим нещо важно."
Как не, излизаха на вечеря, играеха карти с приятели.
Оставяха ме с тези изкуфели старци. Подиграваха ми се.
Сега стойте вие при баба и дядо.
Приятно прекарване.
Скоро ще започне финалът на състезанието по плуване.
Моля родителите и участниците да заемат местата си. Благодаря.
След малко започва.
Кой участва? Племенникът ти ли? - Не, синът ми.
Ти имаш дете? - Да, на 7 г. е.
Днес завършва курса по плуване.
Той е прекрасно момче, специално, ще видиш.
Горкият, сега преживява малко особен период,
откакто с баща му се разделихме.
Ето го баща му.
Заемете местата си, започва състезанието на начинаещите.
Виж го онзи със зелената шапка. Със сигурност ще загуби.
Погледни го. Къде е тръгнал?
Ако скочи, ще направи дупка в басейна.
Ще изпразни басейна, ако скочи вътре.
Щом скочи, всички ще се засмеят.
И е глух, не чу свирката.
Стои там неподвижен.
Казах ти, че ще изпразни басейна.
Какъв стил е това? - Скапан.
Като малък бях добър на футбол. Нашите не идваха да ме гледат.
Него техните го гледат, представи си какъв срам.
По-добре да си осиновиш деца. Поне казваш, че не са твои.
"Не го познавам този. Не съм го правил аз.
Роден е с увреждане, но вината не е моя."
А този родителят го е направил. Къде отиде?
Мамо, водата беше студена. - Нищо, миличък, справи се добре.
Анджело, запознай се с Габриеле. Моето дете.
Справи се добре. Нали, Анджело?
Много добре. Чакат те навън за автографи.
После ще се видим с журналистите.
С журналистите, колко хубаво. Да се преоблечем.
Тениската... и тръгваме.
Ще се видим в събота, миличък.
Чао, забавлявай се.
Извинявай, че не те запознах с бившия ми.
Кой иска да го познава този?
Огладнях. Искаш ли да вечеряме заедно?
Може би баба ти и дядо ти вече искат да си почиват.
Вече си почиват. И аз съм гладен. - Чудесно. Да отидем в "При Марио".
Има прекрасна тераса. Ще резервирам, там винаги е пълно.
Аз ще се погрижа. - Добре.
Добър вечер. - Добър вечер.
Дуро.
Маса за дванайсет, нали? - Да.
Заповядайте, ще ви придружа.
Благодаря.
Извинявай, но кого си поканил?
Никого. - Защо си резервирал за 12 души?
За да не чувам глупостите от съседните маси.
Виж колко са близо масите в заведенията, за да печелят повече.
И ще трябва да търпя глупостите на другите. Няма начин.
Да ви донеса нещо за пиене? - И за ядене.
Няма ли да изчакате приятелите си? - Като дойдат, ще ядат. Гладни сме.
Добре.
Хубава вечер, нали? - Да, много.
Извинете, чухте ли се с приятелите си?
Казаха, че има задръстване, идват.
Добре.
Нищо ли няма да пиеш? - Не.
Винаги ли си бил въздържател? - Разбира се.
Дори работата ми е свързана с това. - Тоест?
Когато бях младеж, приятелите ми искаха да излизам с тях.
Защото знаеха, че не пия
и после можех да ги закарам до домовете им.
Аз се съгласявах да им бъда шофьор.
Защото се забавлявах, като ги карах на грешни адреси.
Защо се смееш? - Не...
Разказвам ти лични неща, а ти се смееш?
За шут ли ме взе? - Не, извинявай, не исках...
Извинявай, не исках. За какво говорехме?
После се разчу и много хора ми се обаждаха за това.
Отговарях им: "Ще дойда, но ще трябва да ми платите".
Когато се преместих в Рим, това стана моята работа.
Работата ти е да прибираш пияните вкъщи?
Защо? Отвращава ли те? - Не, изобщо.
Срам те е от работата ми? - Не съм казала това.
Срам ли те е? - Не.
Бившата ми се срамуваше. Явно съм обречен да остана сам.
Не, какво говориш? - Така е.
Няма да намеря сродната си душа. - Ще я намериш.
Не. - Да.
Не съществува друг човек толкова съвършен, колкото мен.
Ще остана сам завинаги.
Такава е съдбата ми. Прекалено съм идеален.
Да вървим.
Извинете, а приятелите ви? - Вързаха ми тенекия.
Имам гадни приятели.
Ще се качиш ли?
Сама съм.
Защо? Страх те е да стоиш сама?
Не. - Тогава?
Тогава... лека нощ.
Лека нощ.
Тази още първата вечер се пробва.
Помисли ме за мръсница.
По дяволите, минава полунощ. Даваш ли си сметка?
Този ни остави на гробището.
Каза, че ще дойде да ни вземе. Имай търпение.
Сигурно нещо го е забавило. Кой знае къде е отишъл...
Този кучи син, глупак.
Франко, сдържай се, на свято място сме.
Не чуват, почиват си, спят.
Свършили са със страданието. Аз страдам с този нещастник.
Глупак.
Да се връща в Рим.
В Рим.
Утре отиваме на екскурзия с дон Джино.
Но как? Нали каза, че няма да ходим,
защото Анджело е тук. - Точно затова ще отидем.
Ще се махнем.
Поне за един ден ще го махна от главата си.
Глупак.
Ето го негодника.
Мълчи.
Да не му казвам, че е нещастник ли? - Не, мълчи. И се усмихвай.
Усмихни се. - Усмихвам се, мамка му.
Наред ли е всичко? - Анджело, ето ни.
Качи се първо ти. - Качвам се...
Така.
Сега всички се прибираме вкъщи.
Ето. - Да тръгваме.
Поздравихте ли баба и дядо от мен? - Разбира се.
Къде отивате?
Отиваме на екскурзия с енорията в Мадона ди Тиндари.
Довечера ще се върнем.
Не сте ми казали нищо. - Не искахме да те будим.
Дон Джино я организира.
Дон Джино, помниш ли го?
Когато беше малък, ораторията...
Вече мога да ви кажа...
Дон Джино, когато бях малък...
... ме насилваше. - Боже мой.
Боже мой. - Хайде, вървете.
Идете на екскурзия с онзи педофил. Приятно прекарване.
Изглеждаше ми свестен човек. - На мен също.
Това е отвратително. - На никого не може да се вярва.
Отвратително.
Тези глупаци повярваха.
Като малък не ме пускаха на екскурзиите от училище.
"Държиш се лошо, оставаш вкъщи".
Така ли? Сега вие ще си стоите вкъщи.
Шегуваш ли се? И дума не може да става.
Разбира се. - Този негодник. Бог ще го накаже.
Мария-Грация, няма да дойдем на екскурзията.
И аз няма да отида. Това не е шега. Абсурд.
Този е маниак. Сега ще кажа на Дино и Костанца.
Кажи и на Джорджо и Матилде. - Ще им се обадя.
Мария-Грация, какво има? - Ела вътре да ти разкажа.
Франко, Рита, слизайте. - Няма да дойдем, Джоакино.
Защо, какво се е случило? - Какво е направил дон Джино...
Не общувайте повече с този човек. Ясно?
Дон Джино, да не са объркали деня?
Какво говориш? В програмата пише 12 август в 7 ч.
Всички ми потвърдиха.
Защо не сте заминали?
Какво? Повече няма да стъпя в енорията.
Дори за погребение.
Елате, аз ще ви заведа на екскурзия.
Ще дойдете ли? - Да, разбира се.
Знаете ли какво е това? - Селски туризъм?
Хотел и ресторант? Тук ли ще ядем?
Не помните ли какво е?
Това е пансионът, в който ме пратихте да уча.
Ти беше неспокоен. - Не вървеше добре в училище.
За щастие, вече не е пансион.
Какво е?
- Старчески дом.
Хайде, да видим как е.
Елате.
Пристигнахме.
Нашите стаи са оборудвани с телевизор, климатик,
антидекубитални матраци.
Във всяка стая са настанени по двама души.
Заповядайте, разгледайте. Ще ви чакам отвън
Само двама възрастни. Това се е променило.
Когато беше пансион, спяхме по двайсет души.
Аз спях там, в онзи ъгъл.
С мухъл по стената. Помня го.
Беше много хубаво. Мухълът ми държеше хлад.
А на онази стена веднъж написах нещо.
С химикалка. Написах: "Мамо и тате, липсвате ми".
Веднъж бях ядосан и нарисувах пенис.
Много голям. И монахинята ме наби.
Тази кучка.
Да вървим. Има още много за разглеждане.
Казах ти да не го пращаш в пансион. - Много досаждаше.
Храната се сервира три пъти на ден.
Закуска в 7 ч., обяд в 12 ч., вечеря в 18 ч.
Столовата е нашата гордост.
Качество и хигиена.
Заповядайте.
И това се е променило.
В пансиона ядяхме само гадости. Дори имаше хлебарки в супата.
После ми ставаше лошо. Болеше ме коремът,
получавах диария, повръщах.
И ако не почистех, монахинята ме биеше.
А аз търсех мама. И татко.
Но ги нямаше.
Кой знае къде са били.
Елате, вижте колко е красива.
Просторна, светла, с гледка.
Това е залата за развлекателни дейности.
Играе се на карти, слуша се музика, смях, веселие.
Има и развлекателни дейности? - Разбира се.
Когато бях в пансиона, в тази зала само се учеше.
Ако учителите те хванеха, че играеш, те биеха.
Тук биете ли старците? - Не, какво говорите? Моля ви.
Тук всичко се е променило...
Има ли случайно свободни места? - Засега всичко е пълно.
Оставете ни номера си, щом се освободи място, ще се обадим.
Да, вярно. Тази сутрин се освободи едно легло.
Всъщност две.
Да, две.
На вас колко ви трябват?
Искате ли да отидем да обядваме?
Не съм гладна. - Нито пък аз.
Тук има ресторант, имат и хубаво вино.
Ще спрем ли? - Не.
Да се прибираме вкъщи. - Вкъщи.
Рита, няма да ходим в старчески дом.
Няма да ходим, имаме си дом.
Какво прави? Излиза ли? По това време?
Ела, Марта. Спокойно, изкуфелите старци спят.
Не се тревожи. Влизаме в спалнята.
Влезе лекарката. - Какво ще правят по това време?
Влезе с лекарката в нашата стая.
Може би не е добре.
Боже...
Лошо ли му е? - Не се чувства добре.
Какъв срам.
Отвратително.
И то с лекарката...
Изглеждаше свястно момиче. - Добро момиче.
Боже мой. Какво нещо...
Като малък нощем трябваше да ви слушам как се чукате.
Мислехте, че не ви чувам. Чувах ви и още как.
Ще отида да му зашлевя два шамара. - Какви шамари?
Помогнаха ли му шамарите ти, когато беше малък?
Малко му бяха! - Малко ли? Виж какъв стана.
Сега вие ще слушате. Ще увелича и звука.
Чуйте каква оргия съм ви организирал.
Хайде, по-силно, браво. Слушайте.
Паста!
Подайте си чиниите.
Нандо, Ана няма ли да яде? - Не знам. Сега ще я повикам.
Приятели, снимка! - Хайде, снимка.
Ана, всичко е готово. - Не отговаря.
Звъни и не ми вдига!
Ще се обадиш по-късно на брат си.
Сега ела, всички са на масата. - Не съм гладна, ясно?
Ти се натъпчи. Гледай си яденето.
Приятно прекарване! Добър апетит!
Защо не отговаря?
Защото ми се сърди.
Сърди ми се.
И на мен ми се сърди. - Стига...
Не мисля, след като е дошъл да се грижи за вас.
Дошъл е да си отмъсти, казвам ви.
Вие сте психолог, но аз съм баща на този глупак и го познавам.
Очевидно е, че таи обида. - Само една ли?
Колко време е бил в пансион? - Шест месеца.
Наложи се да си го вземем, дори те не го искаха.
Кой ли изобщо го иска?
Трудният характер на сина ви
е следствие от отношенията, които сте имали с него.
Франко, някога прегръщали ли сте сина си?
Казвали ли сте му: "Радвам се, че си се родил"?
Веднъж му каза: "Проклет да е денят, в който се роди".
Аз? - Да, и изкрещя:
"Трябваше да ползвам презерватив".
Бях ядосан.
Ти му каза, че е трябвало да абортираш, вместо да го родиш.
Да не обвиняваме единия или другия.
Франко, депресията ви не се лекува с лекарства.
А като се помирите с миналото.
Трябва да възстановите връзката със сина си.
Той отдавна чака
вашето признание, вашето доверие.
Очаква от вас някакъв жест.
Аз съм малко затворен човек. - Знам, Франко.
Вашето поколение е от тези, които казват:
"Децата се целуват само когато спят".
Постарайте се, дайте всичко от себе си.
Защото заедно трябва да дадете на това момче
цялата обич, която сте му отказали.
Какво правиш? - Прегръщам те.
Влезе депресиран, излезе педал? Какво ти направи този лекар?
Няма да ходиш повече при него. Да тръгваме.
Анджело, яде ли ти се сладолед?
Да го заведем в най-добрата сладкарница в Палермо.
По-скъп е, но е много вкусен. Най-добрият сладолед в Палермо.
Най-добрата сладкарница за моя син. - Браво.
Вие няма ли да си вземете нещо? - Не. Никакви сладкиши.
Може ли да си взема сладолед?
Казах ти: "Не". - Виждате ли?
Синът ми държи на моето здраве. - Да, държи.
На мен ще ми донесат още един. - Добре.
С бриош. - Браво.
Моля ви, най-вкусният бриош да е за сина ми.
Тук са чудесни. Помниш ли как... Стига, край.
Хапни си, миличък. - Вкусно е, нали? Момчето на татко.
Ако падне, може ли да се нарани?
Разбира се. Иначе къде е забавлението?
Няма ли предпазно въже?
Често се къса. Знаеш ли колко хора са умрели?
Франко!
Здравей. И моите родители ме водят в парка да играя.
Така ли? И радваш ли се?
Върза ли се? Водят те тук, за да им простиш.
Накарай ги да ти купят плейстейшън. - Татко, това място ми омръзна.
Купи ми плейстейшън.
Този още ли не пада?
Полека!
Всичко е наред!
Видя ли какво направи за теб баща ти?
Не, какво е направил?
Здравейте, това е Спийд, търси си семейство, което да го осинови.
Искате ли да се запознаете?
Много е сладък, нали?
Искаш ли го, Анджело? Харесва ли ти?
Вече не харесвам кучета, вече съм голям.
А какво харесваш?
Ту-ту, ето ме!
Къде е момчето ми? Може ли и аз да ти пожелая лека нощ?
Излизаш ли?
Не може ли? Разрешение ли да ти искам?
Разбира се, че не. Върви, забавлявай се.
Ура!
Не отивам да се забавлявам, а да взема изследванията ви.
Благодаря ти, синко, ако не беше ти...
Отиваш при лекарката, нали?
Тя е хубавка, нали?
Знаеш ли какво ще ти кажа?
Според мен... - Извинявай.
Според мен лекарката те харесва.
Баща ти разбира от жени.
Намерил си си гадже на 16 г., оженил си се на 26.
Виждал си само една "катеричка" в живота си и разбираш?
Прав си, Анджело.
Виж, по наше време беше така.
Човек се женеше, правеше деца, но така, без подготовка.
Не бяхме готови да бъдем родители.
След това разбираш,
че бащинството е най-трудната работа на света.
Така ли?
И кой те е назначил? Аз ли съм те назначил?
"Работата на бащата". В такъв случай си уволнен.
Намери си друга работа. Дай ме под съд.
Поговорихте ли си? - Какво има да говоря с него?
Послушай ме, всичко е безполезно.
Франко, искаше да оправиш цялото минало за един ден.
Какво ти каза психологът?
Трябва да надвиеш тази негова омраза.
Ако направим това, което ти казвам от толкова време...
Мислиш ли? - Да, Франко.
Трябва да направим този жест.
Ще видиш как усмивката му ще се върне.
И ще го направим.
Какво, по дяволите...
Какво става? - Питонът!
Ето изследванията, вашите са добре.
Баща ти има леко завишени стойности на билирубина.
Ще му направиш ли колоноскопия? - Не е нужно.
Освен това е болезнена. - Още по-добре, направи му я.
Габриеле, моля те, дръж телефона по-далеч от очите си.
Този какво прави тук? - Трябваше да е при баща си.
Но баща му те видя с мен на басейна и изревнува.
Да, аз съм красив, яд го е. Самочувствието му е спаднало.
Да, но не осъзнава, че потърпевш е Габриеле.
Ще остане с мен тук до утре сутринта.
Защо не може да се прибере? - Без мен? Няма да го пусна.
Вкъщи има вода, ток, газ... Не.
Трябва да отиде да спи, не да прави ремонти.
Не съм спокойна.
А казваш, че аз се тревожа за родителите си.
Виж как се отнасяш с това момче. В какво си го превърнала.
Марта, викат те в Спешното. - Идвам веднага.
Може ли да го закараш до вкъщи?
Благодаря.
Габриеле, Анджело ще те закара до вкъщи.
Провери дали вратата е затворена добре
и дали входната врата е заключена. Страх ме е от крадци.
Защо да го крадат този? Виждала ли си го?
Моля те, прати ми съобщение, когато го оставиш.
Добре, спокойно.
Чао, миличък, до после. - Да вървим.
Гладен съм. - Гладен ли?
Имаш ли пари? - Татко ми даде 20 евро.
Двайсет евро? Баща ти е стиснат. Къде са парите?
С тези ще се нахраня само аз.
Защо не ядеш? - Мама не дава, казва, че е вредно.
Тя е лекар - ако ти стане лошо, ще те излекува.
Какво ти пука, възползвай се. Имаш този късмет. Яж.
А може ли да ям пържени картофи? - Не, за тях забрави.
Ако нямат кетчуп.
Сега може да ги изядеш.
Хубаво е без мама, нали? - И татко не иска да ги ям.
Така ли? Тогава ще сложим и майонеза.
Така ще е доволен, глупакът.
Безалкохолното за сина ви ли е?
Синът ми ли? Мислиш, че прилича на мен ли?
Глупачка.
Пийни си.
Татко и мама не искат да пия безалкохолни, защото ще напълнея.
Дебел си, защото родителите ти са се разделили.
Така ядеш два пъти -
първо при майка си, после при баща си.
Реши с кого да живееш. С майка си или с баща си.
Така ще отслабнеш. Заради тях си дебел.
Когато пораснеш, ще им отмъстиш.
Когато порасна, искам да стана пилот във Формула 1.
С тази фигура? Как ще се побереш в болида?
Може да станеш шофьор на камион. Пийни си, освежаващо безалкохолно.
Хайде, браво, смучи. Добре е за стомаха, с лед. Хайде.
Анджело, наред ли е всичко? Габриеле вкъщи ли е?
Още не. С дете в колата се кара бавно, не знаеш ли?
Браво. Тази вечер имаме две катастрофи.
Моля те, когато стигнеш, ми пиши веднага.
Моля те, не мога да работя. Пиши ми. Благодаря.
Колко е досадна майка ти. Дай газ, че пак ще звънне.
Дай газ. Щял да кара във Формула 1...
Абсурд.
Има полиция. - Спокойно, нощем спират само мацки.
Ти мацка ли си? - Не.
Тогава какво ти пука? Карай, хайде.
Яко! Прав беше, страхотно е.
Разбира се, че съм прав.
Италианец ли е? - Не.
Мъж ли е, или жена? - Мъж.
Млад или стар? - Стар.
Стар... - Отговори, по дяволите!
Кажи ми какво става!
Какъв негодник е брат ми. Проклет да е психологът!
"Брат ви е станал по-чувствителен." Искал е да ме подлуди!
Нандо, разваляш ни почивката.
По-добре да не бяхте идвали. - Знам.
Тя може да скъса нервите дори на Буда.
Браво! Позна! Браво! - Познах ли?
Да! - Сега познайте какво ще направя.
Извинявай, че те обезпокоихме, докато си в отпуск.
Франко... Откога ти го повтарям?
Трябваше му психолог, за да го убеди.
С децата нещата се правят поравно.
Той беше много нерешителен. - Защото Франко е инат.
Откакто го познавам, Франко е инат. Да вървим, хайде.
"Днес, 14 август 2024 г., на ул. "Палестро" 88 в Палермо
пред мен - г-н Гуидо Леонарди, Франко Дуро и Рита Ланцети
даряват недвижим имот на тук присъстващия Анджело Дуро.
Жилището е 230 кв. м, на втория етаж, апартамент 8,
на площад "Дела Марина" 74.
Аз, нотариус в Палермо, вписан и регистриран" и т.н...
Ето така. Сега един хубав подпис тук, Анджело.
Четливо, Анджело, тук.
Не разбрах, даряват ми жилището си ли?
Трябва да си благодарен на родителите си.
Защото ще ти дарят жилището си,
което струва около 500-600 хил. евро.
Толкова много ли струва? - Да. Хайде.
Подпиши, какво чакаш? - Хайде.
Сега ще прегърнем ли силно мама и татко?
Най-после. - Нашият син.
Правим много грешки в живота си.
Но знай, че се гордея с теб, сине.
Франко, защо ще плачеш сега?
Трябва да празнуваме.
Да празнуваме миналото, което отлита. Честито!
Направихме го.
Тази сутрин отидохме и подписахме. И така ни олекна.
Много добре сте направили. - Да, уредихме и него.
Така един ден, когато вече няма да ни има,
ще притежава имот.
Разбира се.
Сигурно е Анджело. Той е добро момче.
Сега ще ви запозная.
Най-после убедих Франко. Не искаше и да чуе.
Казвах му: "Купихме къща на Ана, трябва и на него".
Нали? - Разбира се.
Ела, Мария-Грация. - Добър ден.
Знаете ли кой продава жилище във вашия блок?
Не. - Има табела, че се продава.
Дъщеря ми си търси жилище. Може да заживее близо до мен.
Сигурно е Карония, той е вдовец. - Не, изключено.
Дъщеря му ми каза, че когато баща й умре,
тя ще дойде да живее тук. - Кой ли е?
Взех номера от табелата. Сега ще се обадя.
Сигурно са сем. Дзафарана, послушай ме.
Добър ден. Обаждам се за жилището на площад "Дела Марина" 74.
Може ли да ми кажете колко квадратни метра е апартаментът?
Двеста и трийсет. - Като нашия.
Свободен ли е? Двама възрастни живеят там.
Но ще отидат да живеят при дъщеря си.
Питай на кой етаж е. - На кой етаж е жилището?
На втория.
До нашия. - Сем. Макалузо са.
Макалузо имат ли дъщеря? - Не знам, може да имат.
Апартаментът на сем. Макалузо ли е? Не, другият.
На Дуро?
Извинете, с кого говоря?
Със сина. Със собственика.
Не, вече имам оферта за жилището.
Прати ми съобщение с твоя номер, за да ти се обадя. Поздрави.
Г-н Дуро? - Кой си ти?
Относно родителите ви. В момента спят.
Бяха много разтревожени, затова им дадохме успокоителни.
Кръвното им налягане рязко се е повишило.
Сигурно заради горещината. - Сигурно, да.
Знаем как реагират възрастните на горещините.
Разбира се, много добре знам.
Заповядайте. - Разбира се.
Може ли да остана насаме с тях? - Разбира се.
Марта, видя ли родителите ми?
Няма да оцелеят, нали? Какво ти казах? Знаех си.
Габриеле е разказал всичко на баща си.
Картофите, газираната напитка? Какъв е проблемът?
Той е дете, не може да му забраниш тези неща.
Не виждаш ли, пълен е с комплекси? - Позволил си му да кара кола.
Бившият ми иска да те съди и рискувам да изгубя сина си.
Какво имаш в тази глава?
Веднъж да направи нещо като хората и да те издаде.
Анджело, дали родителите ти няма да ми се обидят?
Размисли ли? Вземи си чека, има и друга купувачка.
Просто не искам да ги нараня.
Жилището вече е ваше, вече няма да се сърдиш на съседите.
Точно така. Може ли да махнем табелата?
И вратата може да махнеш, не ми пука.
Сега ще видите, може да повикам и карабинерите.
Майка ми имаше златен пръстен с брилянти и златни обеци.
А баща ми имаше златна гривна и скъп часовник.
Госпожо, тук никой нищо не е откраднал.
От 40 години не съм сваляла пръстена.
Часовникът беше подарък от баща ми. - Обрали сте двама старци.
Няма да оставя нещата така. Да тръгваме. Ще ви съдя.
Влезте.
Татко, дай ми чантата.
Полека, мамо.
Елате. Настанете се в моята стая.
В твоята стая ли? Къде ще спите ти и Нандо?
Нандо ме напусна.
Миличка, не се тревожи.
С баща ти винаги ще бъдем с теб.
Винаги? - Да, завинаги.
Завинаги тук с мен? - Да.
Елате.
- Да. Ана...
Как мина почивката, забавлява ли се?
Много. - Браво. Оправих колата.
Но километрите й са преброени. Ще те остави насред пътя.
Спокойно, утре ще я сменя. - Най-после, браво, Анджело.
Някоя по-нова, така ще намираме и резервни части.
Анджело, имам двама, но не са непълнолетни.
Той е пиян, а тя няма кола.
Ела да ги вземеш.
Какво правиш сега? Още ли събираш пияни от улиците?
Не, това е последният курс, който правя.
Променям живота си.
Най-после.
Значи са ти послужили нещата, които ти казах.
Ако го беше направил по-рано, нямаше да ме загубиш.
Анджело... - Харесва ли ти?
Много е хубав. Това е всичко, което някога съм искала.
Давам ти го за 800 евро.
Г-н Дуро, собственикът каза, че автомобилът, който сте купили,
е струвал 140 хил. евро и ви е направил максимална отстъпка.
За старата ви кола можем да ви предложим 400 евро.
Няма начин.
Застраховката ми за кражба и пожар е за 2 хил. евро.
Уредете да я откраднат.
Според теб ще уредя да я откраднат?
За какъв ме взе? - Г-н Дуро, това беше шега.
Какви са тези тъпи шеги?
Глупак.
Да уредя да ми откраднат колата.
Съдебна палата Три месеца по-късно
Г-н Дуро, онази вечер малкият Габриеле Макалузо
беше ли в колата с вас? - Да.
Пътували сте към дома на д-р Педрота?
Разбира се.
Вие шофирахте, нали? - Не, детето.
Позволили сте на едно дете да шофира?
Защо, жените не шофират ли?
Вие нямате ли книжка? - Съдията има ескорт.
Не за да я пазят, а за да не шофира тя.
Тишина!
Това е документът от социалния работник.
Детето е отрекло всичко. Казало е, че не е шофирало то.
Може да си вървите.
Накарахте ме да дойда за тези глупости?
Вървете си, ако обичате. - Дори се ядосва тази глупачка.
Накара ме да бия толкова път. - Прекъсвам заседанието.
Мамо, това вуйчо ли е? Какво прави тук?
Пак е забъркал някоя каша. Дано го вкарат в затвора
с доживотна присъда. Не го поздравявай.
Почакай. Вуйчо. - Не го поздравявай.
Вуйчо, какви ги вършиш? Заради теб мама и татко щяха да се разделят.
Не са ли се разделили? - Не.
Жалко. - Споразумяха се, сега е делото.
Мама настани баба и дядо в дом за възрастни и татко се върна.
В старчески дом ли? - Да, в дом "Пресвета Дева".
Браво, поздравления. - Карло! Ела, да тръгваме.
Не говори с такива хора. Да вървим, Карло.
Тръгвай. "Родителите ми направиха всичко за мен."
Завела си ги в старчески дом. Ти сърце имаш ли?
Имаш ли сърце? Срамота!
Анджело!
Какво искаш?
Извинявай. Вероятно Габриеле си е измислил всичко,
за да привлече вниманието ни. - И да ми къса нервите.
Много съжалявам, извинявай. - Може и да ти простя.
Анджело...
Ти си най-чувствителният човек, когото познавам.
Знам.
Габриеле отслабна с 10 кг заради диетата.
Заради диетата ли? Благодарение на мен!
Какъв добър човек.
Анджело...
Изненадани ли сте?
Не очаквахте да дойда аз, нали?
Очаквахте любимата си дъщеря. Първородната.
Ануча - глезанката на мама.
Тази, която ви затвори тук. Тази глупачка.
Едно дете трябва ли да вижда родителите си в старчески дом?
Да страдат?
За какъв ме взехте?
Вие ме накарахте да страдам, но аз няма да ви измъчвам.
Вземете си нещата и да си вървим.
Анджело, къде ще идем? В дома ти в Рим ли?
Вече нямам жилище в Рим. - Така ли?
Сега това е моят дом.
Не ви ли харесва? Искате да останете тук ли?
Не. Хубав е. - Да вървим, хайде.
Да вървим.
Анджело, къде ни водиш?
В Швейцария. - В Швейцария ли?
Швейцария е прекрасна. - Цивилизована държава.
Там не държат възрастните в старчески домове да страдат.
В Швейцария бият една инжекция, и възрастните спират да страдат.
Помогнете ни! - Помощ!
Помощ! - Помощ!
Помощ!
- Помогнете ни!
АЗ СЪМ КРАЯТ НА СВЕТА
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО