Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Haide, Franco!
- Franco, e doar o discuţie. - Ştiu asta.
N-am mai fost niciodată la psiholog.
Relaxează-te.
Câţi ani ai?
75 de ani.
De când eşti căsătorit cu dna Rita?
Păi...
De 42 de ani, nu-i aşa?
Ce meserie ai avut?
Vânzător.
Aveam un magazin de rochii de mireasă, în centru.
Bun aşa!
- Aveţi copii? - Doar unul.
Ba nu, Franco! Doi!
Franco, ai uitat de unul dintre copii?
Nu, mi-l aduc aminte, dar mi-ar plăcea să îl uit.
- Cum îi cheamă pe copii? - Anna.
E mândria familiei! Are facultate, e contabilă.
E măritată cu un contabil.
Mi-a făcut şi un nepot!
- E fata care aşteaptă afară? - Da.
Mereu a avut grijă de noi.
Şi celălalt copil?
La nivel cognitiv, tatăl dvs e foarte bine.
Arată primele semne de depresie şi trebuie monitorizat îndeaproape.
Mama dvs pare să fie în aceeaşi stare ca şi el.
Mama are probleme cu oasele care o supără foarte tare.
De când merge mai greu, e puţin deprimată.
Mi-au spus despre problema cu fratele dvs.
Ce problemă?
- E o tragedie! - Sunteţi apropiaţi?
Nu!
Ştiu că stă la Roma, dar e mai bine să nu avem de-a face cu el.
Părinţii sunt norocoşi să vă aibă. Prezenţa dvs e crucială acum.
- Da, dar... - Compania e singurul medicament.
Să le fiţi alături.
Nu-i părăsiţi niciodată!
Mai ales acum.
Trebuie să plec în vacanţă cu soţul.
Mergem două săptămâni în croazieră cu nişte prieteni.
De ce nu vă sunaţi fratele?
- Să stea cu părinţii? - Da.
Nu, dle doctor. Nu-l cunoaşteţi!
Vindecarea unor răni mai vechi i-ar ajuta enorm pe părinţii dvs.
Da, dar fratele meu nu poate...
Nu poate să mai stea o clipă fără să se împace cu ei.
Aşteaptă doar un prilej.
Această pauză prelungită
cu siguranţă l-a sensibilizat cu privire la fragilitatea vieţii.
Pe fratele meu?
- Să-l sensibilizeze? - Da, întocmai.
Credeţi-mă!
Daţi-i un telefon.
Ce dobitoc! Nu vezi?
Cu tine vorbesc!
- Ia zi. - N-ai văzut că voiam să parchez?
Locul nu e pentru oameni cu handicap. Orb nu eşti, deci cască ochii!
Nu vezi că e alb? Dacă parchez pe locurile voastre,
mă frecaţi la icre, şi acum vreţi să ne luaţi şi locurile normale?
Caută-ţi locurile tale!
Bravo! Eşti tare empatic!
Când oi fi sănătos, ne auzim!
- Bună ziua! Aveţi rezervare? - Nu, am vrut să te surprind.
- Nu te bucuri? - E cu mine, Paolo.
Bine.
- De ce nu mănânci marginea? - Angelo.
Nu-mi place.
De ce comanzi pizza? Ia-ţi plăcintă!
Îmi pare rău, Luigi!
Nu-ţi face griji, Denise.
Tocmai plecam, nu-i aşa? Poftă bună!
Poţi să nu mă faci de râs de faţă cu colegii?
- Sunteţi colegi? - Da.
- E şef la Economii. - Da? Şi aruncă jumătate de pizza?
E un geniu!
L-au mai pus şi şef pe dobitoc!
Măcar el are un loc de muncă.
- Şi eu n-am? - Aia numeşti tu muncă?
Da. Fac bani, deci am serviciu.
Mi-e ruşine să le spun prietenilor cu ce te ocupi.
Fă-ţi alţi prieteni.
Să înţeleg, Angelo.
Crezi că poţi face treaba asta pe termen lung?
O să-mi meargă din ce în ce mai bine, în vremurile astea de rahat.
E incredibil!
Ştii ceva, Angelo?
Merit un bărbat mult mai bun decât tine.
Denise!
Prea târziu, Angelo.
Nota de plată.
Nu!
S-a mai născut o pacoste!
De-aş avea vecini sterili!
Ce nenorocită!
E aşa de mică şi deja e o scorpie!
- Fata dvs plânge? - Da, are doar câteva zile.
Ca să trăiască mai mult, trebuie să n-o blestem.
Fă-o să tacă! După-amiaza dorm, fiindcă lucrez noaptea.
Voi faceţi sex şi eu trag ponoasele!
- Cine e? - Bună, Angelo!
- Sunt Anna. - Care Anna?
Anna, sora ta.
Ce naiba vrei?
Vreau să plec în vacanţă cu soţul.
Nu crezi că merit o pauză, după ce am avut grijă de părinţi tot anul?
Ei? Ce părere ai? Merit o pauză?
- Du-te, îţi dau voie. - De fapt, nu pot să plec.
Mama şi tata nu se mai descurcă singuri.
Trebuie supravegheaţi şi, pentru că au doi copii...
Poţi să vii la Palermo şi să stai cu ei, bine?
Angajează pe cineva.
Mama şi tata nu vor o femeie străină în casă.
Atunci, nu pleci în vacanţă.
Ce proastă!
Cum a spus psihologul? Că a devenit mai sensibil?
Bravo, serios!
EU SUNT SFÂRŞITUL LUMII
Angelo, sunt Giovanni de la Rabbit. Am trei minori beţi.
Nu-i ia niciun taxi, să nu vomite în maşină.
Poliţia ar închide clubul.
Angelo, te rog, vino să-i iei.
Adresa puştilor.
Ăştia sunt banii tăi. Du-i acasă. Mersi, Angelo!
Am băut şase ginuri tonice!
Nenorocitule!
Ce-i cu muzica asta? Suntem la operă?
Eşti surd?
Ţi-am zi să schimbi porcăria aia!
Îmi pare rău!
Iartă-mă, am greşit!
Scuze, promit că nu mai fac!
Vă place muzica?
- Da. - E frumoasă.
- Vreţi să dau mai tare? - Da, vă rog.
Ai grijă, brunetul a băut de toate.
Poţi să ne duci la alt club?
O să vomit.
Coboară.
Ai călcat în vomă, nu?
Fir-ar!
- Stai, unde te duci? - Pa!
Cum te cheamă?
Eşti mut? Ţi-a mâncat pisica limba?
Ce faci?
Angelo, ai noroc că încă mai merge.
De ce nu îţi iei una nouă?
Ca să plimb beţivi? Nu, asta e perfectă.
Bine, dar trebuie să caut piese de schimb.
O să dau telefoane.
- Cine e? - Ascultă-mă bine!
De ani de zile am grijă de mama şi tata, zi şi noapte.
Tu de ani de zile nu le-ai dat nici măcar un telefon!
Nu ţi-e ruşine?
Nu.
Nu?
Atunci, ascultă-mă bine şi ţine minte!
Când mama şi tata n-o să mai fie, peste o sută de ani,
să vezi atunci ce mustrări de conştiinţă o să ai!
Nu mai trăiesc o sută de ani. Cui îi pasă?
Bravo, l-ai convins!
- Încă o vară cu părinţii tăi... - Ce propui, Nando?
Să-i duc la azil, cum ai făcut cu părinţii tăi?
- Stau cu alţi bătrâni. Ce are? - N-o să fac asta în veci!
- Ei au făcut totul pentru mine! - Atunci, ne vom distra cu ei!
Tu să le spui prietenilor că nu mai mergem cu ei!
Angelo, tipul cu piese de schimb e în concediu.
Trebuie să o laşi aici până în septembrie.
Ia-ţi şi tu o vacanţă.
- Nu ai ceva distractiv de făcut? - Distractiv, zici?
Cum să nu!
Nando...
Mi-a dat un mesaj!
- Cine, fratele tău? - Da!
- Vine mâine! - Ce bine!
A mers placa cu mustrările de conştiinţă!
Bravo, draga mea, ai reuşit să îl convingi!
Felicitări!
Pot să fac orice îmi propun!
Aici sunt documentele, ultimele analize de sânge...
Mâine aveţi programare la doctor.
Luaţi maşina mea, e parcată aici. Vă las cheile.
- Cine ne duce? - El, tată.
- Aţi mers în excursie cu parohia? - Am anulat din cauza fratelui tău.
Bravo, tată!
Tată, nu vorbi despre trecut. Ştergem tot cu buretele!
- Bine? - Da, iertarea...
Ţi-a zis părintele Gino!
Mâine dimineaţă, îl întâmpinaţi cu un zâmbet.
- Bucuraţi-vă de timpul petrecut cu el. - Bine.
- Anna, hai, mai repede! - Imediat! Nu întârziem.
- Urcă! - Distracţie plăcută, draga mea!
Pa, mamă! Pa, tată!
De ce faci mutra asta? Nu te bucuri că se întoarce fiul tău?
Ba da, nu mai pot de fericire!
Trebuie să plătesc şi pentru bagaj?
Da, fiindcă depăşeşte 10 kg.
Şi mai dau 60 de euro pentru 2 kg? Cât e tariful pe kilogram?
Mai repede! Plăteşte odată! Nu vezi că blochezi coada?
Ce dracu vrei? Nu te uiţi la tine?
Osânza ta blochează coada! Eu sunt slab.
Trebuie să plătesc 2 kg,
dar grăsanul cu trei valize în burtă nu plăteşte în plus?
Care e logica?
Cântăriţi corpul, nu bagajul!
N-ai pic de creier?
- E în regulă, puteţi merge. - Normal că pot!
Taxaţi-i pe grăsani, să vedeţi ce repede ar slăbi!
Ştii cât combustibil ne costă?
- Eşti mitocan şi nesimţit! - Măcar sunt slab!
Mergi pe jos până la Palermo!
N-aţi mai fost la Palermo de nouă ani? A trecut ceva!
Aţi plecat cu serviciul, nu?
Nu.
Îmi urăsc familia.
Sigur, acum v-aţi împăcat şi v-aţi întors la ei.
Şi eu am probleme cu nevasta şi copiii. Nu ştiu decât să-mi ceară lucruri.
Ştiţi ce fac, ca să mă relaxez?
Merg la vânătoare.
Mă duc şi astăzi.
Imediat ce termin cu dvs, am şi plecat.
Ia spuneţi, aţi tras vreodată cu arma?
Nu.
Prefer cuvintele. Sunt mai tăioase.
E grea, nu? Am una şi mai mare acasă!
A venit!
E înarmat!
Are o puşcă!
O puşcă?
Du-te tu!
Nu, du-te tu!
- Du-te! - Nu, ţi-am zis să te duci tu!
- Unde e puşca? - Am văzut-o!
Angelo!
Îţi ia o oră să deschizi?
Merg cu bastonul, îmi e greu...
- Tu nu puteai? - N-am auzit.
Ea nu merge şi tu nu auzi?
- Bine ai venit acasă! - Acasă? Ăsta e un azil!
- Te aşteaptă taximetristul. - Pe mine? De ce?
- Să plăteşti cursa. - Eu, să plătesc?
Voi m-aţi chemat! Vreţi să plătesc eu drumul?
- Franco, du-te să plăteşti taxiul. - Mă duc!
E zgârcit ca întotdeauna? Nu s-a schimbat?
Mă duc să plătesc.
- Plăteşte taxiul! - Acum!
Dă-i şi bacşiş!
Vino!
El cine naiba e?
Carlo, nepotul tău.
Fiul surorii tale.
E ofiţer de marină.
Acum e într-o misiune.
Bombardează familiile altora? Pe a lui nu putea?
- Aruncă pozele astea! - Imediat.
Uită-te la el... E leit taică-su!
- Trebuie să dorm aici? - E camera ta.
Nu mai dorm decât în pat dublu.
Desfac salteaua de dedesubt.
Să facă gaură în mijloc, să mă doară spatele?
Nu se poate să dorm aici.
Bine. Unde vei să dormi?
Misiune îndeplinită!
Am plătit taxiul.
Şi i-am dat şoferului un superbacşiş de cinci euro!
- Ce faci? - Va dormi în camera noastră.
În a noastră?
- Şi noi? - În camera lui.
Nu e comod!
Franco!
El a făcut primul pas, venind aici.
Acum, e rândul nostru.
Când eram mic, nu mă lăsau în patul lor.
Acum, o să dorm aici şi o să-l spurc.
Îi cunosc!
Nu s-au schimbat.
Tata o să vină să mă întrebe cu ce mă ocup.
Apoi, mama o să mă întrebe dacă am iubită.
De asta le pasă lor!
"Serviciu stabil, soţie..."
Să aibă cu ce să se laude la prietenii lor.
Să-mi bat capul cu toate astea, doar ca să le fac pe plac? Cum să nu!
Doar rugaţi-mă! O să vă fac fericiţi.
Poftim, Angelo.
Cearşafuri noi.
Aici o să dormi?
Foarte bine, o să-ţi fie mai comod.
Eşti obosit, munceşti mult...
Unde spuneai că lucrezi?
La o cooperativă.
Ce interesant! În ce domeniu?
Spăl veceuri în gări.
Îmi face mare plăcere.
Da...
Când lumea face pipi şi găseşte toaleta curată, e datorită mie!
Ia spune...
Eşti logodit?
Nu. Am fost căsătorit.
Şi... v-aţi despărţit?
Din păcate, da.
Ea m-a înşelat.
Nu!
Cu amica mea cea mai bună.
Scorpia era lesbiană!
- Ia astea. - Sigur că da.
- Du-te. - Da.
- Vino! - Da...
Te lăsăm singur.
Lăudaţi-vă cu asta!
DR. MANCUSO MEDIC DE FAMILIE
Toate bune.
Gata consultul lui Franco!
Cum a fost la psiholog?
Am vorbit despre multe lucruri.
E bine. Spune-i ce ai pe suflet.
Descarcă-te, îţi face bine.
Ne vedem în septembrie?
- Vacanţă plăcută, dle doctor! - Mulţumesc.
- Mulţumim! - La revedere!
Rămân să vorbesc cu doctorul.
Tatăl tău are un început de depresie.
În loc să-i prescriu medicamente, l-am trimis la psiholog.
Din fericire, pentru vârsta lui, analizele de sânge arată bine.
Deci poate mânca orice,
poate să bea vin, cum îi place...
La masă, lasă-l în pace.
Sigur că da. Clar.
Pe de altă parte, mama dvs are dureri osoase, dar...
E din cauza artrozei şi osteoporozei, din cauza vârstei.
Ea nu are voie să facă efort
şi ar trebui să meargă cât mai puţin.
Şi-ar dori un scaun rulant.
Să vă scriu o reţetă?
Nu, mă ocup eu de asta, e în regulă.
Dacă aveţi nevoie... Vă las numărul înlocuitorului meu.
Ascultă...
Bucură-te de ei.
De părinţii tăi.
Nu vor fi aici pentru totdeauna.
Ce bine! Cum să am pe cap doi pisălogi toată viaţa?
Angelo, mulţumim că ne-ai dus la doctor!
- Spune-i! - Mulţumesc.
Ce faci?
Trebuie să urc.
Tu ia-o pe scări.
Doctorul a spus că mişcarea îţi face bine.
Sunt două etaje!
Scările sunt abrupte.
O să te vindeci mai repede.
Dacă a spus doctorul...
Du-te!
M-au omorât scările!
Genunchii mei!
Angelo! Doctorul voia să-mi prescrie un scaun rulant.
Mie mi-a spus că nu, că trebuie să mergi pe jos.
Bine...
Scaun cu rotile?
Mie nu mi-a luat scuter când eram mic!
"E periculos."
"Când te faci mare."
Toţi prietenii mei aveau, şi eu, pe bicicletă, ca un fraier.
Acum vrea scaun cu rotile? Vezi să nu!
Îţi iau când te faci mare, la o sută de ani!
- Cât mai durează? - Aşteaptă!
- L-ai chemat? - Da.
Ai răbdare.
- Mi-e foame. - Nu!
Îl aşteptăm pe fiul tău.
Eu mănânc la 19:00.
S-a zis cu ginerele! Acum să ne ocupăm de fiică.
"Annetta". Incredibil!
Ia s-o sune după ce şterg numărul!
Să vedem dacă răspunde!
Şi dacă sună ea, ghinion! Numărul e blocat.
Du-te naibii! Trebuie să treci de mine!
- A venit! - Uite-l pe Angelo!
- Haide! - Vino încoace!
- Mama a gătit atâtea bunătăţi! - Aşa e.
Nu pentru tine.
În fiecare zi mâncăm aşa la prânz şi seara.
Franco, m-am pregătit pentru că a venit Angelo.
Sigur, glumeam!
La vârsta noastră, mâncarea e singura plăcere care ne-a rămas.
Şi vinul!
Uite!
E făcut special pentru mine.
Un fermier din zonă mi-l aduce săptămânal.
Nu rezist fără vin la prânz şi la cină.
Mai bine mor!
- Nu mai ai voie să bei. - De ce?
Ai vorbit cu doctorul?
Eu am vorbit azi.
A spus că analizele au ieşit prost.
Să-ţi iei adio de la vin!
Şi atunci, ce beau?
Apă.
Dacă a zis doctorul...
Dă-mi farfuria.
- Poftim! - Nu te sfii!
Ştii că...
Îi plac mult pastele astea. Mănâncă şi două farfurii!
Poftim.
Ia-o înapoi. Pune-o jos.
Poftim.
Salată. Poftă bună!
- Mi-e bine! - Ştii cât ai colesterolul?
- Nu vreau să ştiu. - Da?
Eu ştiu şi e mai bine să nu afli.
Mănâncă-ţi salata!
Mănâncă, n-auzi?
O face pentru binele tău.
Mănâncă salata.
Şi bea-ţi apa.
Când eram mic, nu-mi dădea Cola.
"Are zahăr."
"E acidulat."
"Îţi face rău la stomac, ai grijă!"
O dilua cu apă, nenorocitul!
Ai să bei toată apa pe care mi-o turnai în Cola!
Acum faci cum zic eu.
Hai să mergem la Costa Rica!
O vacanţă e exact ce îţi trebuie, după un an de muncă!
Unde e Anna?
Anna? Unde e?
Luna trecută, analizele lor erau perfecte!
Nu ştii că moşii se duc pe copcă într-o lună?
Trebuie să-ţi spun eu?
Am tot încercat să-i sun, dar nu merge.
Aiurea! Eu nu am probleme de reţea.
Crezi că ei au? De fapt, nu-ţi pasă! Ruşine!
Tâmpito!
Anna? Scumpo, vino să ciocneşti cu noi!
Să ce?
Părinţii mei sunt bolnavi şi tu vrei să ciocnim?
N-ai decât! Nu-ţi pasă de familia mea!
Anna!
Ticălosul a încuiat bucătăria.
Nu pot să dorm. Mi-e foame!
Anna nu ne-a sunat.
Nici nu ştim dacă a ajuns cu bine.
Am sunat-o eu, dar numărul e deranjat.
La fel şi cu Nando. Nu pot da de ei.
- Probabil sunt în larg. - Şi noi?
Ne-a lăsat cu...
- Nu era mai bine cu o badantă? - Nu.
- Fără străini în casă! - El e mai breaz?
Uite, o stea căzătoare!
Pune-ţi o dorinţă!
Repede, Franco!
În trecut, mi-aş fi dorit sănătate şi bani.
Acum vreau un singur lucru.
Ca el să plece!
Taci! O să ne audă!
Nu-l sufăr!
Deloc!
Angelo, nu putem lua un cărucior pentru apă?
E grea!
Astăzi cari doar sticlele mai mici.
Mâine o să le cari pe cele mari, ca să prinzi puteri.
- Împinge în picioare! - Ce căţel drăguţ!
Ce rasă e?
- Setter irlandez. - Exact.
Am adus şi eu unul acasă când eram mic.
Şi tu l-ai dus înapoi şi mi-ai zis că a fugit.
Eu? N-am fost eu! A fost tatăl tău.
Tatăl lui nu îşi dorea un câine.
Ce păcat!
Nu tu ai spus că lasă păr în casă?
Că face pipi pe jos?
Că face mizerie? "Cine o să cureţe?"
"Nu sunt femeie de serviciu!"
- Nu, tatăl tău a fost! - Nu?
El l-a dus înapoi la stăpânul lui.
- Jură. - Jur! Tatăl tău a fost!
Bine.
A plâns aşa de mult!
Se ataşase. Ştiţi cum sunt copiii.
Copiii care au câini sunt mai sensibili.
- Serios? - Da.
Prea târziu!
Ce buni sunt!
- Îţi plac? - Da! Mai dă-mi unul!
Ai mâncat tot pachetul!
Ultimul.
Ajunge! Nu mai ai voie.
Ştiu că mă iubeşti, că o faci pentru mine.
Mulţumesc, fiule!
Vezi cum are grijă de tine?
El a insistat să-ţi ia biscuiţii ăştia.
Nu-i plăceau câinii, dar biscuiţii îi plac!
Nu îl înţeleg.
- Unde te duci? - Să-i duc vinul dlui Franco.
- A murit. - Dumnezeule!
Din senin? Cum a murit?
De ciroză hepatică.
De la prea mult vin. Pleacă de-aici!
Ai noroc că nu depun plângere!
- Gata, am plecat! - Înapoi la fermă!
Am plecat!
Ştiţi că, în timp ce vorbesc cu dvs, un gheţar de la Polul Nord se topeşte?
Atunci, nu vorbi cu mine. Taci!
Încă unul căruia nu-i pasă!
Tu ce faci pentru a salva lumea?
Nu mă culc cu tine.
Nu se pot păzi de mine, dar vor să salveze lumea.
Eu sunt sfârşitul lumii!
Angelo! Părinţii tăi mi-au spus că te-ai întors.
- Unde te duci? - Să-i iau mamei un cadou.
Ce frumos! Ţine minte, Angelo...
E greu să fii părinte!
Tu de-asta n-ai copii?
Probabil e doctorul. Vrei să te ridici?
Nu pot. Mă simt slăbit.
Nu mă pot ridica.
Sunt dr. Pedrotta. Îi ţin locul dlui Mancuso.
La vârsta ta, tratezi moşi?
Da...
Intră şi închide uşa.
Ce s-a întâmplat?
Lui tata îi e rău.
A avut mai multe episoade de diaree.
Am mâncat prea mulţi biscuiţi.
A mâncat o cutie.
- Nu... - Cine i-a mâncat?
E vina mea. Fiul meu nu are nicio vină.
Sigur că nu!
Spune-i câţi biscuiţi ai mâncat.
- Mulţi. - Mulţi? Cum aşa?
I-am spus să se oprească, dat tot mai cerea.
Nu? Ai mâncat o cutie întreagă!
Tratamentul pe care vi-l dau
va opri peristaltismul şi episoadele diareice.
Mâncarea îl scoate din minţi. E de neoprit!
Un lacom!
Nu mai fac, promit!
Să-i daţi toate pastilele.
- La revedere! - Îmi pare rău!
Să fiţi cu ochii pe tatăl dvs toată ziua.
Sunaţi-mă oricând aveţi nevoie. Mă găsiţi la spital.
- Lucrezi şi la spital? - Lumea e în concediu o săptămână.
- Ai două paturi? - Pentru părinţi?
- Da. - Nu e cazul.
Acum, nu, dar le va fi mai rău.
- Nu cred. - Ba da, îi cunosc.
O să le fie rău.
Aduceţi-i mâine la spital pentru un control, bine?
- Dimineaţă, la spital? - La revedere!
Pe mâine!
Dacă mai apucă...
- Maică plină de iubire... - Roagă-Te pentru noi!
- Maică preaslăvită... - Roagă-Te pentru noi!
- Maică povăţuitoare... - Roagă-Te pentru noi!
- Maică a Ziditorului... - Roagă-Te pentru noi!
- Maica Mântuitorului... - Roagă-Te pentru noi!
- Fecioară prudentă... - Roagă-Te pentru noi!
De câte ori repeţi "Roagă-Te pentru noi"?
Crezi că Fecioara Maria e surdă? V-a auzit!
Aşa e rugăciunea.
Rugăciune? Asta e hărţuire!
Nu mai deranja lumea!
Închide radioul şi vino cu mine.
Oglindă a desăvârşirii...
Mă rugam la Sfânta Maria.
- Pentru artroză şi stomacul lui tata. - Serios?
Fecioara a studiat medicina?
Încetează! Ridică-te şi vino cu mine!
Nu mă rog de tine!
Ce e asta?
E pentru tine.
E un cadou imens?
După toate câte ai făcut pentru mine...
Angelo!
Deja mi-ai făcut un cadou
venind aici, înapoi la mine, fiule!
Nu te emoţiona şi deschide-l!
Deschide-l!
Haide!
Nu te ruga la Fecioara Maria. Te ajut eu.
Ea e ocupată.
E aşa de greu!
Cât timp trebuie să stau aici?
Încă 50 de minute.
Mâine stai mai mult. Ce te-ai face fără mine?
Ce dulce eşti! Te iubesc de când erai în burta mea.
Sora Angelica e un om bun.
Voi doi semănaţi bine.
Stai mult cu Angelica?
La ce vă uitaţi?
E serialul nostru preferat.
- E bun? - Da! Ne place!
Ne uităm mereu. În seara asta e ultimul episod.
Diseară aflăm cum se termină.
Cu plăcere! Te iubesc aşa de mult!
Era fiinţa cea mai dragă de pe lume.
Pe mine nu mă lăsau să mă uit la desene animate.
- Domnul a spus că... - Da!
Du-te cu Betta, dragă.
Să fii cuminte!
Sfârşitul era aproape.
Acum eşti cu fiul tău.
Ce s-a întâmplat?
Fir-ar! Tocmai acum!
- Hai! - Nu merge!
- Apasă pe "înapoi". - Ştiu ce să apăs!
- Nu merge. Fă tu! - Dă-mi telecomanda!
- Încearcă tu! - Să vedem...
Aşa. Şi?
- Vezi? - Ce ai apăsat?
Nimic!
Ba cum să nu!
Nu m-am atins de nimic! S-a stins singur!
- Ai apăsat cu piciorul. - Telecomanda era tocmai acolo!
Ajunge! Mă enervezi.
Mi-ai stricat seara! Mă duc la culcare.
- Nu m-am atins de nimic! - Stăpânul telecomenzii...
Mă culc şi eu.
AMBULANŢĂ
- Mă bucur că am mers în vacanţă. - Da.
Ce... Stai!
Dumnezeule!
Doamne!
Mamă? Tată?
- Tată? - Anna!
Ce se petrece?
Fir-ar să fie!
Gata! Mâine veţi primi rezultatele.
Lucrez după-amiază, poţi veni să le ridici atunci.
Dar totul pare în regulă.
Sunt sănătoşi tun?
Da, totul e în ordine.
Nu vor face infarct din clipă în clipă?
- Asta nu putem prezice... - Vezi?
Poate un AVC?
- Nici... - Ischemic?
Se întâmplă subit. Dar diabet?
Tata mănâncă multe dulciuri. Le-ai verificat aluniţele?
Ştii câte tumori faci de la aluniţe? O grămadă!
Angelo, ascultă...
Ştiu că ţii la părinţii tăi.
Dar nu îi poţi stresa cu atâtea analize.
Relaxează-te. De ce nu te duci la mare?
- În august? - Bine...
Te invit la un concurs de înot.
Poate sta cineva cu părinţii tăi?
- Îi las la bunici. - Bună idee!
Grozav! Vii să mă iei şi mergem împreună?
Îi las şi mă întorc.
Pa!
Pe curând!
- Marta? - Ce e?
Să-mi spui dacă ieşi cu el. Dacă nu te întorci, chem poliţia.
Ce prostuţă eşti!
De fapt, e un băiat sensibil.
Nu vezi cât ţine la părinţi?
Am stat toată copilăria la bunici, ca voi să vă distraţi.
"Angelo, tu rămâi aici. Noi avem treburi importante."
Pe naiba! Ieşeaţi în oraş şi jucaţi cărţi cu prietenii!
Eu stăteam toată noaptea cu doi boşorogi!
Îşi băteau joc de mine.
Acum, o să staţi voi "la bunici". Distracţie plăcută!
Finala întrecerii de înot stă să înceapă.
Părinţi şi concurenţi, ocupaţi-vă locurile!
Vă mulţumesc.
Începe în curând.
- Cine concurează? Nepotul tău? - Nu, e fiul meu.
Ai un băiat?
Da. Are şapte ani. Azi încheie cursurile de înot.
E un copil special. E incredibil! O să vezi.
Trece printr-o fază mai delicată, după ce m-am despărţit de tatăl lui.
Uite-l pe tatăl lui!
Luaţi loc! Începe cursa începătorilor.
Bravo!
Uite-l pe grăsanul cu cască verde! Sigur o să piardă.
Uită-te la el... Unde se duce?
O să găurească piscina când o să sară!
Când intră în apă, o goleşte!
Toţi vor râde de el, îndată ce plonjează.
Mai e şi surd! N-a auzit fluierul.
Stă ca prostul.
Ţi-am zis că goleşte piscina!
Ce stil de înot e ăsta?
Stilul ratat!
Eram bun la fotbal când eram mic, dar ai mei nu veneau să mă vadă.
Părinţii lui vin mereu. Ce tâmpenie!
E mai bine să adopţi. Aşa, te poţi dezice oricând de ei.
"Nu-l cunosc pe copilul ăla, nu e al meu!"
"Aşa s-a născut, nu e vina mea."
Dar el e aşa din cauza părinţilor.
Unde te-ai dus?
Apa era rece, mamă.
Nu contează, scumpule. Te-ai descurcat!
Angelo, el e Gabriele.
Fiul meu.
S-a descurcat bine, nu-i aşa?
Da, nemaipomenit! E coadă pentru autografe.
Vine şi presa.
Presa, grozav! Hai să te îmbraci.
Întâi tricoul, bine? Apoi, mergem.
Ne vedem sâmbătă. Bine, dragule?
Pa! Distracţie plăcută!
Scuze că nu te prezint şi fostului.
Cine ar vrea să îl cunoască?
Mi-e foame!
Vrei să mâncăm împreună?
Poate că bunicii tăi trebuie să doarmă?
Se odihnesc deja.
- Hai, şi mie mi-e foame. - Perfect!
Putem merge la Mario. Au o terasă frumoasă.
Fac o rezervare. Mereu e aglomerat.
- Mă ocup eu. - Bine.
Bună seara!
Duro.
- O masă de 12 persoane? - Da.
După mine, vă rog!
Mulţumesc.
Pe cine ai mai invitat?
Pe nimeni.
- De ce ai rezervat 12 locuri? - Ca să evit proştii de la alte mese.
Mesele sunt prea apropiate.
Ca să facă profit.
Nu vreau să ascult inepţiile altora.
- O băutură, cât aşteptaţi? - Şi meniul.
Nu mai aşteptaţi?
Ei mănâncă mai târziu. Nouă ne e foame acum. Nu?
- Da. - În regulă.
- E o seară frumoasă, nu? - Da, foarte.
Prietenii dvs mai ajung?
Sunt în trafic, dar vin.
În regulă.
Nu bei deloc?
Nu.
- Aşa eşti dintotdeauna? - Sigur.
Am făcut o meserie din asta.
CUm aşa?
În adolescenţă, toţi prietenii voiau să ies cu ei,
ştiind că nu beau, ca să-i duc acasă cu maşina.
Am acceptat să fiu şofer.
Mă distra să îi las la alte adrese.
- De ce râzi? - Nu...
Eu mă destăinui şi tu râzi?
- Crezi că sunt un măscărici? - Scuze, nu am vrut să...
Te rog, continuă. Ce spuneai? Scuze...
S-a dus vestea şi lumea a început să mă caute.
Le spuneam: "Nici gând! Acum, mă plătiţi!"
De când m-am mutat la Roma, cu asta mă ocup.
Deci, meseria ta... e să duci beţivii acasă cu maşina?
Nu îţi place?
Ba da.
- Ţi-e ruşine cu ce fac? - N-am spus asta.
- Ţi-e ruşine? - Nu.
Fostei mele îi era.
- Sunt blestemat să rămân singur. - Ce tot spui?
E adevărat.
- Nu-i voi găsi jumătatea. - Ba sigur că da!
- Ba nu. - Ba da!
Nu.
Nimeni nu e perfect, ca mine.
Voi rămâne singur.
Asta mi-e soarta.
Sunt prea perfect.
- Şi prietenii dvs? - Nu mai ajung.
Mi-au tras clapa. Am prieteni de rahat.
Vrei să urci?
Sunt singură.
Ţi-e frică singură?
- Nu. - Atunci?
Noapte bună...
Noapte bună.
S-a dat la mine din prima!
Mă crede un depravat.
E trecut de miezul nopţii!
Îţi dai seama că ne-a lăsat în cimitir?
Franco, a spus că ajunge. Ai răbdare!
Poate are treabă.
Unde naibii s-a dus?
Nenorocitul!
- Dobitocul! - Franco!
Controlează-te! E un loc sfânt.
Nu ne aud! Se odihnesc. Dorm. Au suferit destul.
Eu sunt cel care suferă, cu idiotul ăsta pe cap!
Cretinul!
Să se ducă înapoi la Rome.
La Rome!
- Mâine plecăm cu părintele Gino. - Poftim?
Ai spus că nu mergem, dacă e Angelo aici.
Tocmai din cauza lui o să mergem!
Plecăm!
Să ne lase în pace, măcar o zi!
Dobitocul!
Uite-l!
A venit nemernicul!
Taci!
- Să nu audă că îl fac nemernic? - Nu! Taci!
Zâmbeşte!
- Zâmbeşte! - Zâmbesc pe dracu!
- Salut! - Toate bune?
Iată-ne, Angelo!
Stai tu în faţă.
Urc acum.
Ei?
- Mergem acasă! - Da...
Să mergem!
- I-aţi salutat pe bunici? - Sigur.
Unde mergeţi?
Mergem în pelerinaj cu parohia la Madonna di Tindari.
Ne întoarcem diseară.
Fără să-mi spuneţi?
Nu am vrut să te trezim.
Părintele Gino a organizat tot.
Îl mai ştii pe părinte?
De când erai mic, la oratoriu?
Acum vă pot mărturisi.
Părintele Gino...
Când eram mic...
M-a abuzat.
Doamne, sfinte!
- Dumnezeule! - Duceţi-vă în excursie cu pedofilul!
Distracţie plăcută!
Credeam că e un om bun.
- Şi eu. - Ce scârbos!
- E dezgustător! - Nu poţi avea încredere în nimeni.
M-au crezut, idioţii!
Pe mine nu mă lăsau în excursii cu şcoala.
"Nu, n-o să fii cuminte."
"Rămâi acasă."
Da?
Acum şi voi staţi acasă!
Îţi baţi joc de mine?
- Nu pot să cred! - Sigur!
Nemernicul! O să-l bată Dumnezeu!
Maria Grazia, nu mai venim în niciun pelerinaj!
Nici eu nu mă mai duc! Cum e posibil? Exclus!
Ce nebun!
- Le spun lui Dino şi Costanza. - Şi lui Georgio şi Matilde!
- Îi spun acum! - Maria Grazia, ce se petrece?
- Vino în casă să-ţi spun! - Ce e?
Franco, Rita, nu veniţi?
Nu mai mergem.
Cum aşa?
N-o să vă vină să credeţi ce a făcut părintele Gino!
Să nu vă mai apropiaţi de el!
Părinte Gino? Poate că au înţeles greşit ziua?
Cum să greşească ziua? Era trecută în program!
12 august, ora 7:00.
Toţi au confirmat!
- Nu aţi mai plecat? - Poftim?
Nu mai pun piciorul în parohia lui!
Nici pentru înmormântări!
Vă duc eu în excursie.
- Veniţi sau nu? - Sigur că da!
Ştiţi ce e asta?
E o fermă?
Un hotel-restaurant?
Mâncăm aici?
Nu vă amintiţi?
E internatul la care m-aţi trimis când eram mic.
- Erai agitat. - Nu te descurcai la şcoală.
Acum nu mai e internat.
Dar ce e?
Ce e?
Un azil de bătrâni.
Ia să vedem!
Intraţi!
Bine aţi venit!
Camerele noastre au televizor, aer condiţionat, saltele antiescare...
Sunt camere de numai două persoane.
Vă las să aruncaţi o privire.
Doar doi în cameră? S-a schimbat!
Noi stăteam câte 20.
Eu dormeam acolo.
În colţ.
Era mucegai pe perete, îmi aduc aminte.
Superb! Mă ţinea în priză.
Pe peretele de acolo
am scris odată ceva cu pixul.
Am scris: "Mamă şi tată... mi-e dor de voi."
Altă dată, la nervi am desenat un penis.
Mare şi gras!
Sora m-a bătut.
Nenorocita!
Să mergem! Avem multe de văzut.
Ţi-am zis să nu-l trimiţi la internat!
Era o pacoste!
Aveţi trei mese pe zi.
Micul dejun la 7:00, prânzul la 12:00 şi cina la 18:00.
Cantina e mândria noastră!
Calitate şi igienă. Vă invit!
Şi asta s-a schimbat.
Pe atunci, mâncarea era de rahat. Erau gândaci în ciorbă.
Adesea mi se făcea rău. Crampe, diaree, vărsături...
Dacă nu strângeam, mă bătea sora.
O căutam pe mama.
Şi pe tata.
Dar nu erau aici.
Cine ştie unde erau?
Haideţi!
Uitaţi ce frumos e!
Ce spaţios şi luminos!
Şi ce privelişte!
Aici e camera de recreere.
Jucaţi cărţi, ascultaţi muzică... Zâmbete şi fericire!
- Aveţi şi activităţi recreaţionale? - Sigur!
Pe vremea internatului, aici doar se învăţa.
Dacă erai prins jucându-te, mâncai bătaie.
- Pe bătrâni îi bateţi? - Poftim? Nici gând!
E o schimbare radicală.
Aveţi locuri libere?
Momentan, nu.
Lăsaţi un număr de telefon şi vă sun când se eliberează.
S-a eliberat un loc azi, mai devreme.
De fapt, două!
Da, două.
De câte aveţi nevoie?
Mergem la masă?
- Nu mi-e foame. - Nici mie.
E un restaurant cu vin bun aici. Vreţi să oprim?
Nu.
- Hai acasă. - La noi acasă!
Rita?
Nu ne ducem la azil.
- Nu. Avem casa noastră. - Aşa e.
Ce face? Iese?
- La ora asta? - Intră, Marta.
Nu-ţi face griji, idioţii dorm.
Nu-ţi bate capul. Hai în dormitor!
A venit doctoriţa.
Ce să facă, la ora asta?
S-a dus în camera noastră cu doctoriţa!
Poate se simte rău.
Dumnezeule!
- Geme! - Probabil e bolnavă.
Ce jenant!
Şi scârbos! Cu doctoriţa?
Părea o fată bună.
- Nu-i aşa? - Da... Dumnezeule!
E aşa de...
Când eram mic, trebuia să vă ascult gemetele.
Credeaţi că nu aud? Cum să nu!
Mă duc să-i trag o palmă!
O palmă? Cui?
De parcă a ajutat că l-ai bătut când era mic!
Nu destul!
Nu destul? Nu vezi în ce hal a ajuns?
Ia ascultaţi!
Dau mai tare.
Mult mai bine!
Am pus-o de o orgie în toată regula!
Da, împinge! Aşa!
Ia ascultă!
Paste! Paste! Paste!
Vin pastele!
Daţi-mi farfuriile!
Nando, Anna nu mănâncă?
Nu ştiu. O sun.
- Facem o poză? - O poză!
Anna! E gata masa!
Nu răspunde la telefon! Sună, dar nu răspunde!
Îl suni mai târziu pe fratele tău, bine?
Toată lumea mănâncă!
Nu mi-e foame! N-ai decât să te îmbuibi!
Nu te gândeşti decât la mâncare! Dă-i drumul!
Poftă bună!
De ce nu răspunde la telefon?
Pentru că mă urăşte!
- Şi pe mine. - Da!
N-aş spune asta. A venit să aibă grijă de voi.
A venit să se răzbune, credeţi-ne!
Tu eşti psiholog, dar eu sunt tatăl nenorocitului!
- Îl cunosc! - E limpede că are resentimente.
- Aşa crezi? - Cât timp a stat la internat?
Şase luni.
A trebuit să-l luăm înapoi. Nu l-au vrut!
Nimeni nu îl vrea!
Personalitatea dificilă a fiului dvs
e o urmare directă a relaţiei pe care aţi avut-o cu el.
Franco.
L-ai îmbrăţişat vreodată pe fiul tău?
I-ai spus vreodată: "Mă bucur că ai venit pe lume"?
I-a spus odată: "Blestem ziua în care te-ai născut!"
- Eu? - Da, şi a ţipat la el.
"Trebuia să folosesc prezervativ!"
Eram beat!
Tu i-ai spus că mai bine avortai decât să-l naşti!
Calmaţi-vă, haideţi să nu ne acuzăm reciproc.
Franco, depresia ta nu se tratează cu medicamente.
Trebuie să te împaci cu trecutul.
Trebuie să îţi vindeci relaţia cu fiul tău.
Aşteaptă de multă vreme să primească atenţia voastră,
încrederea voastră.
Aşteaptă să faceţi un gest.
Sunt o fire închisă.
Ştiu asta, Franco.
Cei din generaţia ta îşi sărutau copiii doar dacă dormeau.
Faceţi un efort.
Străduiţi-vă.
Împreună, trebuie să îi redaţi acelui băiat
afecţiunea de care l-aţi privat.
- Ce faci? - Te îmbrăţişez.
Intri deprimat şi ieşi gay? Ce a zis doctorul?
Să nu te mai duci la el!
Hai, să mergem!
Angelo, nu vrei îngheţată?
Da! Să-l ducem la cea mai bună gelaterie din Palermo.
Da! Îngheţata e scumpă, dar delicioasă!
Cea mai bună îngheţată din Palermo!
- Ce-i mai bun pentru fiul meu! - Bravo!
- Nu serviţi nimic? - Nu am voie dulciuri.
Uitaţi! Am voie îngheţată?
- Am spus că nu. - Vedeţi?
Fiul meu are grijă de sănătatea mea. Nu, Angelo?
- Încă una pentru mine! - Imediat!
Şi o brioşă.
- Bravo! - Cea mai bună pentru fiul meu!
Sunt aşa de bune! Mai ştii când...
Gata! S-a terminat!
- Mănâncă, dragule! - E bună? Cum e?
- Dacă cade, se loveşte? - Sigur că da.
Altfel, care ar fi hazul?
Nu e asigurat.
Chingile se pot rupe.
- Mulţi au murit din cauza asta. - Franco!
Bună! Şi pe mine m-au adus părinţii să mă joc în parc.
Da? Şi te bucuri?
Ai înghiţit găluşca? Te-au adus din vinovăţie!
Fă-i să-ţi cumpere un PlayStation, idiotule!
Tată, m-am plictisit! Cumpără-mi un PlayStation!
Încă n-a căzut?
Mai încet!
Sunt bine!
Ai văzut ce a făcut tata pentru tine?
Nu. Ce a făcut?
Salut!
Spit îşi caută o familie adoptivă. Vreţi să-l cunoaşteţi?
E aşa de simpatic, nu?
Îl vrei, Angelo?
Nu îmi mai plac câinii. Acum sunt mare.
Dar ce îţi place?
Păzea, că vin!
Unde e bucuria mea?
Pot să te sărut de noapte bună?
Ce faci? Pleci?
Trebuie să cer voie?
Sigur că nu. Du-te!
Distracţie plăcută!
Nu merg la distracţie. Vă iau analizele.
Mulţumesc, fiule. Dacă nu erai tu...
Te duci la doctoriţă?
E frumuşică, nu?
Ştii ceva?
Cred că...
Scuze.
Cred că şi ea te place.
Tatăl tău ştie câte ceva despre femei.
Te-ai logodit la 16 ani şi te-ai însurat la 26.
Ai fost cu o singură femeie. Ce ştii tu?
Ai dreptate, Angelo.
Ai dreptate.
Aşa era pe atunci.
Te însurai, făceai copii...
Fără nicio pregătire. Nu eram gata să fim părinţi.
Abia mai târziu îţi dai seama că a fi părinte
e cea mai grea meserie din lume.
Serios?
Dar cine te-a angajat? Eu?
Cea mai grea meserie...
Te concediez! Găseşte-ţi altă slujbă.
Dă-mă în judecată!
Aţi stat de vorbă?
Cu acel individ nu se poate discuta.
Nu are niciun rost.
Franco, te aşteptai să rezolvi toate problemele trecutului într-o zi?
Ce a zis psihologul?
Trebuie să îi învingi ura.
Dacă am fi făcut cum îţi spun de atâta vreme...
- Aşa crezi? - Da, Franco.
Trebuie să facem un gest.
Ai să vezi, o să-l facem să zâmbească!
Atunci, hai!
Ce naiba?
- Unde e, Franco? - Pitonul!
Poftim rezultatele. Părinţii tăi sunt bine.
Bilirubina tatălui tău e puţin cam mare.
Îi faci o colonoscopie?
Nu e nevoie, Angelo.
- E dureroasă. - Şi mai bine! Fă-o!
Gabriele, te rog, lasă telefonul!
- El ce caută aici? - Trebuia să fie la tatăl lui.
Dar a devenit gelos când te-a văzut la piscină.
Normal. Sunt chipeş. El arată ca dracu.
I s-a dus stima de sine. E firesc.
Da, dar Gabriele trage ponoasele.
Trebuie să stea toată noaptea aici, cu mine.
- Nu se poate duce acasă? - Fără mine? Nu-l las singur.
Am apă, curent, gaze... Nu!
Trebuie să doarmă, nu să facă reparaţii.
Nu mi se pare în regulă.
Şi spui că eu mă agit cu ai mei? Tu nu vezi cum te porţi cu el?
Îl toci mărunt întruna.
- E vai de el! - Eşti chemată la Urgenţe.
Vin acum.
Poţi să-l duci tu acasă?
Mulţumesc.
Gabriele? Angelo te duce acasă, bine?
Angelo, te rog să încui bine poarta. Mă tem de hoţi.
Crezi că ţi-l fură? Te-ai uitat la el?
Îmi scrii când ajungeţi acasă?
Bine, lasă.
- Pa, dragule! - Hai, să mergem!
- Mi-e foame. - Zău?
- Ai bani? - Tata mi-a dat 20 de euro.
20 de euro?
Mai e şi zgârcit! Scoate banii!
Ajung doar pentru mine.
De ce nu mănânci?
Mama spune că hamburgerii fac rău.
Mama ta e doctor. Dacă ţi se face rău, te vindecă.
Ce-ţi pasă? Profită!
Ai noroc. Hai, mănâncă!
- Pot să mănânc şi cartofii? - Nu, ia-ţi gândul de la ei!
Nu fără ketchup.
Acum ai voie.
- E frumos fără mama, nu? - Nici tata nu mă lasă să mănânc.
Nu? Atunci, să punem şi maioneză!
Să se bucure dobitocul.
Sucul e pentru fiul dvs?
Fiul meu?
Ţi se pare că îmi seamănă? Eşti oarbă?
Tâmpito!
Dă-l pe gât!
Părinţii nu mă lasă să beau suc. Spun că o să devin obez.
Eşti obez pentru că ai tăi au divorţat.
De-asta. Mănânci de două ori. O dată la mama, apoi şi la tata.
Alege, ori una, ori alta. Aşa o să slăbeşti.
E vina lor că eşti gras.
Ai să te răzbuni când ai să creşti.
Când mă fac mare, vreau să fiu pilot de Formula 1.
La cum arăţi?
Cum o să te urci în maşină?
Camionagiu o să te faci! Hai, bea!
Bea! E rece şi bun.
Haide! Bravo!
Gheaţa face bine la stomac.
Angelo, e totul în regulă? Gabriele e acasă?
Încă nu. Trebuie să conduc încet dacă am copii la bord.
Bine. Deja am văzut două accidente rutiere.
Să-mi scrii când ajungeţi, bine? Nu uita!
Te rog! Altfel, nu pot să mă concentrez la muncă.
Mama ta e cicălitoare. Grăbeşte-te, până nu sună iar.
Mai repede!
Spuneai că vrei să devii pilot de Formula 1?
Uite poliţia!
Noaptea opresc doar fetiţe. Eşti fetiţă?
- Nu. - Atunci, ce-ţi pasă? Dă-i drumul!
Ce tare! Ai avut dreptate! E nemaipomenit!
Sigur că am avut dreptate.
- E italian? - Nu.
Bărbat sau femeie?
Bărbat.
- Tânăr sau bătrân? - Bătrân.
- Bătrân... - Răspunde, fir-ar să fie!
Ce dracu se întâmplă? Am un frate de rahat!
Al naibii psiholog! "Fratele tău va fi mai sensibil!"
Vrea să o iau razna!
Nando, ne stricaţi toată vacanţa, zău!
- Nu trebuia să veniţi. - Ştiu.
Ar fi în stare să-l enerveze şi pe Buddha!
Bravo!
Ai ghicit! Bravo!
Am ghicit? Ghiciţi ce o să fac acum!
Scuze că v-am deranjat în vacanţă.
Franco, eu ţi-am spus de multă vreme.
A fost nevoie să-l convingă un psiholog!
Când ai copii, faci lucrurile echitabil.
El nu se putea hotărî.
Franco e încăpăţânat. Aşa e de când îl ştiu!
Un căpos! Haide!
"În anul 2024, în data de 14 august,"
"la Palermo, pe via Palestro numărul 88,"
"în prezenţa mea, Dr. Guido Leonardi, şi a martorilor,"
"dl Duro Franco şi dna Lanzetti Rita"
"donează o proprietate de 230 de metri pătraţi"
"din Piazza della Marina, nr. 74, etajul al doilea, apartament opt,"
"domnului Duro Angelo, aici, de faţă."
"Eu, notar la Palermo,"
"atest că..."
Poftim. Semnează aici, Angelo.
O semnătură lizibilă, aici.
Haide!
Îmi donează apartamentul lor?
Ar trebui să le fii recunoscător părinţilor tăi.
Îţi donează ţie locuinţa lor,
cu o valoare de piaţă de 5-600 000 de euro.
- Atât valorează? - Da.
- Hai, ce mai aştepţi? - Semnează!
Ce-ai zice de o îmbrăţişare pentru mama şi tata?
- În sfârşit! - Unicul nostru fiu!
Gata!
Am făcut atâtea greşeli...
Dar să ştii că sunt mândru de tine, fiule.
Franco, îţi vine să plângi?
Trebuie să sărbătorim!
- Da! - Să ne veselim!
Pentru trecutul lăsat în urmă!
Noroc!
Am reuşit!
Ne-am dus de dimineaţă şi am semnat.
Acum, am scăpat.
Aţi făcut ce trebuia.
Da. Acum, l-am aranjat şi pe el.
Şi, într-o bună zi, când noi nu vom mai fi,
va avea şi el o casă.
Sigur că da.
E Angelo.
E un băiat bun.
Vă fac cunoştinţă.
În sfârşit, l-am convins pe Franco.
El nu voia s-o facem.
I-am spus: "Annei nu i-am cumpărat o casă?"
- Îi trebuie şi lui, nu? - Sigur.
Intră, Maria Grazia.
Bună dimineaţa!
Ştiţi cine vinde un apartament în bloc?
Nu.
E un semn "de vânzare" la intrare.
Fiica mea îşi caută o casă. Poate vine să stea lângă mine!
- Poate Caronia? E văduv. - Nu.
Nici gând! Fiica lui mi-a spus că se va muta aici, după ce moare el.
Atunci, cine?
Am luat numărul de telefon din anunţ. Sun acum.
Sigur sunt soţii Zafarana.
Bună ziua!
Vă sun în legătură cu anunţul din Piazza Marina, numărul 74.
Câţi metri pătraţi are apartamentul?
230.
Ca al nostru!
E liber?
Locuiesc doi bătrâni?
Se vor muta la fiica lor.
Întreabă la ce etaj.
La ce etaj e?
Al doilea.
- Lângă noi! - Sunt soţii Macaluso.
- Au o fată? - Poate că da.
E apartamentul familiei Macaluso?
Nu, celălalt.
Duro. Mă iertaţi, cu cine stau de vorbă?
Cu fiul?
Proprietarul.
Nu, am primit deja o ofertă.
Trimiteţi-mi numărul dvs şi poate vă mai sun.
Ce pisăloagă...
Dle Duro?
- Cine eşti? - Medicul părinţilor.
Acum dorm.
Erau foarte agitaţi, aşa că le-am dat nişte calmante.
Au făcut un puseu de tensiune, probabil de la căldură.
Da, asta trebuie să fie.
Bătrânii suportă greu aceste temperaturi.
- Ştiu prea bine, desigur. - Vă rog.
- Ne puteţi lăsa singuri? - Cum să nu.
Marta?
I-ai văzut pe ai mei?
N-o mai duc mult, nu? Ţi-am spus eu!
Tatăl lui Gabriele ştie tot.
Cartofi prăjiţi, suc... Ce are?
Nu i le poţi interzice unui copil.
Şi aşa e foarte complexat.
L-ai lăsat la volan! Ce naiba?
Fostul vrea să te dea în judecată şi risc să-mi pierd fiul!
Ce-i cu tine?
Face şi el ceva distractiv şi mă dă în gât!
Angelo, nu crezi că părinţii tăi o să-mi poarte pică?
Te-ai răzgândit? Mai am un cumpărător.
Nu! Dar n-aş vrea să fie dezamăgiţi.
Ce-ţi pasă ţie?
Nu mai sunt vecinii tăi.
Ai dreptate.
Atunci, scoatem semnul?
N-ai decât să scoţi şi uşa cu totul.
Da! Hai!
Haide!
Acum o să mă audă.
Să vedem dacă chem poliţia!
Mama avea un inel cu diamante şi cercei de aur.
Tata avea o brăţară de aur şi un ceas scump.
Aici nu se fură.
Nu mi-am scos inelul de 40 de ani.
Ceasul era cadou de la tata.
Furaţi de la doi amărâţi...
Asta nu rămâne aşa! Hai! Vă dau în judecată!
Haide!
Dă-mi geanta, tată.
Uşor, mamă.
Hai, intraţi.
Mergeţi în camera mea.
Camera ta? Tu şi Nando unde o să dormiţi?
Nando m-a părăsit.
Nu-ţi face griji, dragă.
Eu şi tata îţi vom fi mereu alături.
- Mereu? - Da.
Da, pentru totdeauna.
- Pentru totdeauna, aici, cu mine? - Da.
Veniţi!
Haideţi!
Anna...
- Te-ai distrat în vacanţă? - De minune!
Fii atent...
Ţi-am reparat maşina.
Să ştii că n-o mai duce mult.
- O să dea ortul popii. - Mâine iau alta.
În sfârşit! Bravo ţie, Angelo!
Ia-ţi una mai nouă, ca să găsesc piese de schimb mai uşor.
Angelo, am aici doi inşi, dar nu sunt minori.
El e beat mort, iar ea nu are maşină.
Vino să-i iei.
Ce o să faci acum?
Continui să duci beţivii cu maşina?
Nu.
E ultima mea cursă.
Îmi voi schimba viaţa.
În sfârşit!
Înseamnă că ce ţi-am spus te-a ajutat.
Dacă te grăbeai, nu m-ai fi pierdut.
Angelo!
Îţi place?
E superb!
E tot ce am visat!
Ţi-l dau cu 800 de euro.
Du-te dracu!
Dle Duro...
Proprietarul spune că a adus o maşină în valoare de 140 000 de euro
şi că a aplicat reducerea maximă.
Maşina dvs poate fi evaluată la 400 de euro.
Nu se poate!
Poliţa de asigurare la furt şi incendiu e 2 000.
Puneţi pe cineva să v-o fure...
Crezi că aş permite aşa ceva?
Drept cine mă iei?
Era o glumă, dle Duro.
Ce rahat de glumă e asta?
Idiotule!
Să las pe cineva să-mi fure maşina...
TRIBUNAL
DUPĂ TREI LUNI
Aşadar, dle Duro,
în acea seară,
tânărul Gabriele Macaluso era în maşină cu dvs?
- Da. - În drum spre casa dnei Pedrotta?
Sigur.
Dvs eraţi la volan, nu?
Nu, puştiul era.
Ajutaţi-mă să înţeleg. Aţi lăsat un copil să conducă?
Ce, femeile nu conduc?
Nu aveţi permis?
- Judecătorii au escortă. - Ca să nu fie nevoită să conducă.
Linişte!
Din partea asistentului social.
Copilul a retras declaraţia. A spus că nu a condus maşina.
Eşti liber!
Da? M-aţi chemat aici pentru nimic?
Plecaţi, vă rog!
Mă pune pe drumuri şi tot ea se enervează!
Declar închisă şedinţa.
E unchiul? Ce caută aici, mamă?
Sigur a făcut vreo boacănă. Sper să-i dea închisoare pe viaţă.
- Nu îl saluta! - Stai! Unchiule?
Am spus nu!
Unchiule!
Ce ai făcut?
Mama şi tata erau gata să divorţeze din cauza ta.
- Şi n-au mai divorţat? - Nu.
Ce păcat!
Au căzut la o înţelegere.
Dacă mama îi duce pe bunici la azil, tata se întoarce acasă.
- La azil? - Da, la Vergine Santissima.
- Bravo! Felicitări! - Carlo?
Vino! Să mergem!
Nu vorbi cu cei ca el!
- Hai! - Du-te!
"Părinţii au făcut totul pentru mine." Şi tu i-ai dus la azil! Bravo!
Te lasă inima? Nu ai inimă?
Să-ţi fie ruşine!
Angelo.
Ce dracu vrei?
Scuze, Gabriele a inventat totul.
Poate voia atenţie din partea noastră.
Şi mă freacă pe mine?
Mor de ruşine! Îmi pare rău!
Poate am să te iert.
Angelo?
Eşti cel mai sensibil om pe care îl ştiu.
Ştiu.
Gabriele a slăbit 10 kg, graţie dietei!
Graţie mie, nu dietei!
Ce băiat de treabă!
Angelo!
Surpriză!
Nu vă aşteptaţi să vin, nu?
O aşteptaţi pe fiica "preferată".
"Întâia născută, Annuccia."
"Iubita lui mama." Cea care v-a închis aici.
Nenorocita!
Credeţi că e bine să-ţi vezi părinţii închişi într-un azil, în suferinţă?
Credeţi că mă bucur?
Voi m-aţi făcut să sufăr, dar eu nu vă las aşa.
Luaţi-vă lucrurile!
Unde mergem, Angelo? Acasă la tine, la Roma?
- Nu mai am o casă la Roma. - Nu?
Asta e casa mea acum.
Nu vă place? Vreţi să rămâneţi aici?
- Nu! - E grozavă!
Atunci, să mergem!
Angelo, unde ne duci?
În Elveţia.
În Elveţia?
E frumos în Elveţia!
O ţară civilizată.
Ei nu îşi ţin bătrânii să sufere în azile.
În Elveţia, cu o injecţie se sfârşeşte orice suferinţă.
Ajutor!
EU SUNT SFÂRŞITUL LUMII