Downloaded from YTS.MX
Hölgyeim és uraim, nagy tapsot Jessica Kirsonnak!
Official YIFY movies site: YTS.MX
Te jó ég!
Istenem!
Köszönöm. Nagyon köszönöm.
Köszönöm.
De jólesik. Sziasztok! Tapsoljatok csak!
Kösz szépen! Kedves tőletek.
Álljatok fel! Mi a tököm van veletek?
Köszönöm. Szeretlek titeket.
Hú, mennyi meleg pasi van itt! Te jó ég!
Azta! Beszarás!
És mind elöl ültök. Van, aki egyedül élvezi a műsort?
Ja, én is sokszor egyedül élvezek. Ezért…
Szenvedek. Én mindig is…
Már gyerekkoromban is depiztem.
A barátaim: „Játsszunk családosat!”
Én meg: „Játsszunk hospice-osat!”
Ahányszor sorra kerülök a reptéri ellenőrzésen… Ez totál igaz.
…mindig végigtapogatnak, minden egyes alkalommal.
Elég rám nézniük, és: „Ennek a nőnek érintéshiánya van.
Ennek a nőnek ölelés kell!
Ennek a nőnek valami kell."
Mindig megpaskolgatják a vállamat, a lábamat és a hátamat.
Én meg: „Megragadná valaki a muffomat?
Esetleg meg is ujjazna?
Mert engem…
azon nyomban meg kéne ujjazni.”
Néha lenyelek egy kis aprót, egy lítiumion-akkumulátort,
vagy egy Honda Accordot, hogy még többet tapizzanak.
Egy sült húst is feldugok, hogy a kutyák is beszálljanak.
Ha nem nevettél ezen, dögölj meg! Ez…
Amikor a reptéri biztonságiak az ágyékodnál matatnak…
Nőknél, nem tudom, mi a helyzet a férfiaknál.
Konkrétan megkérdezik: „Szeretné, ha inkább bevinnénk hátra?”
Mire én: „Naná, be hát!”
Vigyenek be, húzzák a hajamat, és mondják, hogy nem vagyok vicces!
És ha így folytatják,
sokkal több mint 100 ml folyadékot fognak mérni nálam.”
Jó fejek vagytok. Floridában nagyon öreg embereknek tartok műsort.
Ezt néhányan tudjátok.
80-90 évesek, vannak halottak is. Az a helyzet…
hogy legtöbbször 45-60 percig egyáltalán nem hallok nevetést.
Csak a testi funkciókat hallom.
Hangokat, nyöszörgést, meg…
„Segítség!
„Segítsen valaki!”
Bekiabálgatnak nekem.
Nem viccelek. Egyszer egy nő beüvöltette, hogy: „Humorista!
Humorista, hozzon nekem egy pohár szódát!
Szomjas vagyok. Hozza már!”
Én meg: "Hozz magadnak szódát, Sylvia, te hülye picsa!"
Egy nő egyszer azt kiabálta, hogy: „Bohóc”! Lebohócozott.
Hihetetlen, nem?
Azt hallom, hogy: „Bohóc! Bohóc!”
Mintha egy lámán végeztek volna éppen vastagbéltükrözést.
Egyszer egy fickó bekiabált: „Bingó!” Én meg: „Mi van?”
Ki bingózik?”
Képzelem, miket mondhatnak szex közben! Jó, mi?
„Szopd le a farkamat, Sylvia!”
„Élvezz az arcomra, Seymour!”
„Befizetted a biztosítást?
Ma összetörtem a kocsit.”
„A takarítónő lop tőlünk.
Ellopta a sokmagvas bagelfűszekeverékemet.”
Floridában gyakran fellépek olyan helyeken, ahol 55 felettiek laknak,
és mindenféle programjuk van.
Muszáj volt megnéznem a többit, hogy tudjam, mi folyik ott.
Az egyik a Szex és intimitás idős korban elnevezésű program volt.
Úgy voltam, hogy: „De jó!” Szuper, hogy van ilyen programjuk.
Aztán megnéztem a programfüzetet, és eldobtam az agyam.
Szerintem gyönyörű volt, úgyhogy kimásoltam a témákat,
amikről a különböző előadásokon szó van.
Felolvasnám nektek. Kíváncsiak vagytok rá?
Igen.
Engem megérintett.
Szerintem titeket is meg fog érinteni.
Tényleg gyönyörű.
„Ismerjük meg egymást újra!” Hát nem gyönyörű?
Igen, ez aztán… „Egyszerű nyújtások az intimitáshoz.”
Ez kedves. Szerintem nyújtaniuk kell, mielőtt izé…
„Kegyes szex: A segédeszközök használatának etikettje az ágyban.”
Ez fontos: Hiszen…
„Hogyan jegyezd meg a társad nevét.”
Ez…
Nem szeretném, hogy elfelejtsék a nevemet.
„Hogyan szexeljünk, miközben a Közel-Kelet válságban van.”
Szerintem ez igazán…
Igen.
„Időskori bántalmazás: szadomazo szex a 80-as éveidben.”
Ezt adnám.
„Hogyan találd meg a csiklót, ha a kulcsot sem találod.”
Ez…
Ez nekem szól, mert mindent elhagyok.
Igen.
Ez nagyon fontos a jelenlévő meleg férfiaknak és heteró nőknek.
Erre biztos ugranátok.
Ezt feltétlenül feljegyeznétek.
„Mély torkozás demensen.”
Ez…
Hát nem?
Köszönöm.
Aki meg akar ismerni… Tényleg így van.
Aki meg akar ismerni, annak látnia kell a vibrátoromat.
Katasztrofálisan néz ki.
Ez sokat elárul valakiről.
A nők folyton mondják, hogy: „Vettem egy vibrátort.”
Lila. Tök szuper. Megérdemlem.”
Az én vibrátoromból darabok hiányoznak.
Komolyan. Bennem vannak.
Több műanyag van bennem, mint a Csendes-óceánban.
Ez… a varázspálca.
Hatalmas. Ilyen hosszú.
Olyan, mint egy légkalapács. Bivalyerős.
A múltkor leejtettem,
és a szomszédnál földrengés-riasztás volt.
Rohadt…
Merülő mixerként is használom, szóval hasznos.
Tépett borsólevest készítek.
Igazán… ez a merchöm.
Tépett borsólevest árulok az estjeimen.
A falba kell dugni. Ennyire undorító.
Még csak nem is vezeték nélküli, ennyire rühellem magam.
Félig állok, amikor használom. Ez nem vicc.
Nem ér el az ágyig.
Állok, mintha várnám, hogy dobják baseball-labdát.
Így állok.
És amikor elélvezek, úgy üvöltök, mint a bíró.
„Telibe!” Értitek, mire gondolok?
Egyik nap bekopogott a szobaszerviz,
én meg: „Kint!”
Megmutassam, milyen hangot adok ki olyankor?
Ez most elég kínos.
„Segítség!
Ki a fasz vagy te?”
Amúgy vettem új szexkütyüt. Komolyan.
Megőrültem, azt mondtam: „Megérdemled.
Pénzt keresel. Jól állnak a dolgaid.”
Igen. Köszönöm. Csodálatosak vagytok.
Kifizettem 684 dollárt. Ez nem vicc.
Mindenre rákattintottam, leszartam.
Aztán megjött a csomag, és: „Nem tudom, hogy kell használni.”
Elég meredek cuccok. Amit én használok…
A bimbócsipesszel zárom le a chipses zacskót.
A paskolókkal pickleballozunk anyámmal.
Az aztán…
Az análdugót borosüvegkupaknak használom.
Az kimondottan hasznos.
A golyós szájpecek arra jó, hogy ne zabáljak este.
Az komolyan…
Vettem egy hintát, amire mindig is vágytam. Kiraktam a verandára.
Imádom nézni a naplementét a lábam között.
Az…
annyira…
Ez dögös volt, mi, hölgyeim?
Úgy tűnhet, a saját dolgaimtól gerjedek be.
Nem volt vicces, amit mondtál.
Jól csináltad, és most elsütöttél egy viccet,
amiről tudtad, hogy nem lesz sikere, de akkor is letoltad.
Ne szabotáld magad! Megérdemled a sikert.
Minden rendben lesz.
Ügyes vagy. Tényleg.
Ma megettél egy zacskó chipset,
és azzal áltatod magad, hogy az egy adag kukorica.
Most sokan nevettetek ezen.
Volt, aki nem értette. Pedig ez most elég kreatív volt.
Csak buták vagytok.
Biztos hogy van pár ember, aki azt kérdezgeti: „Mi a fasz volt ez?
Hol a faszban vagyok? Az Kirstie Alley?
Azt hittem, meghalt."
Csináltam már édes hármasban. Ez igaz. Hát nem izgi?
Bizony.
Durva volt.
Szuper volt, mert ADD-s vagyok.
Összezavarodtam, túl sok volt nekem.
Annyi mell és lyuk volt! Mintha Vakondvadászatot játszottam volna.
Hadonásztam a kezemmel, hogy: „Mi folyik itt?”
Végül a saját nyakamat szívtam ki.
A saját fenekemet csapkodtam, és kérdezgettem magamtól, hogy élvezem-e.
„Ez milyen?” „Mi van?”
„Én vagyok az.” „Ki? Ki csinálja alul?”
Fojtogattam magam.
Végül elájultam. Aztán két órával később felébredtem.
A két nő már elment,
az órám eltűnt, és nyakig tejszínhabos voltam.
Nyakig tejszínhabos voltam!
Hát, igen. Egy ideig nem voltam magamnál.
Pasikkal kavartam a Marylandi Egyetemen,
amikor nem voltam magamnál.
Olyan részeg voltam, hogy az se tűnt fel, hogy nem nők.
Mondtam magamban: „Hű! Jó nagy a csiklód, anya!”
Vannak itt leszbikusok, ugye? Csak mert ő elég pipának tűnt.
Amikor férfiak néznek leszbikus pornót, azt hiszik…
Csupa hosszú körmű, szénné sminkelt nő.
Nem igaz?
„Jaj, Tiffany, de fincsin ujjazod a puncimat!
Erősebben, erősebben!
Lökd ki onnan a méhemet!”
Az igazi leszbikus pornóban csak sírnak a nők és hummuszt esznek.
Baromi nyomasztó.
Szerintem én melegnek születtem, mert anyám azt mondta, hogy amint kijöttem…
Igen. Még a cumim is kétoldalú volt.
Vannak leszbitípusok. Ahogy a meleg pasiknál is.
De a leszbikusoknál van a butch, a femme, Dóra, a felfedező.
Ő aztán a bakancsos kurva.
Folyton túrázik, és úgy néz ki, mintha pipa lenne.
Gyűlölöm azt a picsát. „Hátizsák, hátizsák!”
A legnagyobb barlang, amit bejárt, az a csajáé.
Higgyétek el, ő aztán…
Tudjátok, mi van a hátizsákban?
A macskája hamvai, egy napló és egy bazi nagy dildó.
Frankón.
Nagyszerűek vagytok.
Nem vagyok egyik típus se… Jó, butch vagyok, de nem butch-butch.
Kinyitom az ajtót egy nőnek, de nem tudok összerakni egy nőt.
Ilyesmire gondolok…
Tényleg így van.
Nem vagyok nagy bunyós, de örömmel megöklözlek.
Van, aki nem nevet. Mondok még párat.
Nem vezetnék repülőt, de örömmel landolok egy szép leszállópályán.
Sosem pecáznék, mert az olyan butchos dolog.
De egy csiklóhalat bármikor horogra akasztok.
Én a hagyományos kapcsolat híve vagyok.
Én keresem a pénzt, és nőies csajaim vannak.
Nekem fontos, hogy főzzenek, takarítsanak és mossanak.
Kurvára alap!
Volt valaki, aki nem nevetett, csak utánozta a mimikámat.
Mostanában fáradt vagyok az ágyban. Lusta vagyok.
Tényleg.
Mondom: „Gyere rám, és pörögj, mint a trenderli!
Rohadt fáradt vagyok.”
Amikor egy nő legutóbb ráült az arcomra, elaludtam.
Úgy voltam vele… Nem volt gond.
Olyan volt, mint egy meleg szemmaszk. Értitek?
Olyan gyapjas volt, hogy elkezdtem barikat számolni.
A legtöbben nevettek. De biztos van pár homofób is köztetek.
Ne már, tuti!
Van itt pár heteró pasi, akinek
feláll az edzőteremben, és nem tudja, miért.
Vannak férfiak, akik nem fogadják el, hogy meleg vagy.
Ez a helyzet. Ostobaságokat mondanak.
Komolyan.
Az egyik képes volt megkérdezni: „Akkor ti izé, ollóztok?
A kurva nők ollóznak? Te is ollóztál mostanában?”
Én meg: „Ne viccelj, évek óta ollózom!”
Én már nyesek, világos? Én már nyeső-ollózom.
Annyi hülyeséget mondanak.
Fiatalabb koromban az egyik ezzel jött: „Majd én megváltoztatlak."
Ezt sose felejtem el. „Majd én megváltoztatlak.
Bízd ide! Tisztába tesszük ezt."
Én meg: „Haver, rohadt büdös vagy.
Nekem kell tisztába tennem téged. Szó szerint.
Konkrétan, mert büdös vagy.”
A másik azt mondta: „Nem a megfelelő pasival voltál.
Hidd el, nem voltál még a megfelelő pasival!”
Én meg: „Én vagyok a megfelelő pasi.”
Ez óriási.
Tényleg így van. „Kérdezd meg a barátnőmet, Melissát!”
A nyelvem a zászló a szélviharban.
Négy lányom van két nőtől.
Egyszerűen nem bírtam leállni a beléjük élvezéssel.
Szét akartam hinteni a magomat.
A szezámmagomat!
Egy régi barátom nemrég megkérdezte: „Atyaég! Terveztétek?”
Azt hiszem, az a legbutább kérdés
amit valaha az életben feltettek nekem,
hogy a nőkkel terveztük-e a gyerekeket.
Azt mondtam: „Nem, elszakadt a gumi.”
Vannak vallásos emberek, akik szerint a melegek
próbálják meleggé változtatni a gyerekeiket.
Tudom, hogy néhányan nem hallottátok még, de ez teljesen igaz.
Igaz. Rossz bevallani.
De csakis azért vállaltam gyereket,
hogy létrehozzak négy nagy leszbikát.
Mert sokkal könnyebb az élet.
Miért ne akarnám ezt a négy drága lányomnak?
Mindent megteszünk, hogy ez így legyen.
Nem érdekel, hogy kedvesek-e. Nem érdekel, hogy jószívűek-e.
Az sem érdekel, hogy műveltek-e.
Azt akarom, hogy legyenek kamionosok, baszki!
Igen.
Azt akarom, hogy elfogadják őket.
Egyébként a ti gyerekeitekre is vadászunk.
Ezt a jelenlévő heteróknak üzenem.
Ezt a közönségben lévő összes meleg tudja, mert titkos Facebook-csoportjaink vannak.
E-maileket kapunk. Megkaptátok ma az e-mailt?
Igen? Nagyon kemény volt.
Amber-riasztás van a telefonjainkban.
A melegeknek szólót Meleg Ember-riasztásnak hívják.
Így jelez…
Ha gyerek van a közelben, akkor rátesz egy lapáttal.
Van nálunk cukorka.
Vannak furgonjaink.
Van sütink. Van ratyijancsink.
Van ratyijancsi sütink is.
Még hosszú hálóink is vannak.
Kivetjük a kertben játszó gyerekekre,
beültetjük őket a furgonunkba, és öt perc alatt langyit csinálunk belőlük.
Mondok egy példát.
Ha egy fiú a kertben azt mondja: „Focizni akarok, apa!”,
a Meleg Ember-riasztóm be fog jelezni.
Bepattanok a furgonomba.
Felkapom a ratyijancsikat, aztán…
megállok a házad előtt.
Fogom az egyik hálómat. Tizenegy van összesen.
Látom a döbbent arcokat. „Ejha! Az jó sok.”
Megragadom a gyerekedet, és beültetem a furgonba.
Aztán öt percen belül
ugyanaz a kisfiú, aki azt mondta, hogy: „Focizni akarok!”,
kiszáll a furgonból, és előadja, hogy…
Szóval, mindent megteszünk,
hogy a négy lányunk nagy bajszos butch leszbik legyenek.
Softballmeccsekre visszük őket,
hogy rögzüljön a stílus.
Persze tilos hot dogot enniük.
Csakis kagylót és osztrigát ehetnek.
Mind a négyet Hillary Rodham Clintonnak neveztük el, mert…
tudjuk, hogy mennyire szeretik őt ebben az országban.
Úgyhogy…
Ahányszor kimondom a nevét, mindenki így csinál…
A három fiatalabb lányom nagyon csajszis.
Ez a vicces az egészben. Ruhákban járnak, és koronát viselnek játékból.
Nagyon aranyosak. Sokszor műsort csinálnak nekem.
Kibaszott bénák.
Annyira bénák.
Ciki, mert én előadó vagyok, és az van bennem, hogy: „Kapjátok össze magatokat!”
Hát ez… Anyának nincs sok szabadideje.
Ez aztán… Forogj már, te állat!”
Értitek?
„Spárgázz, faszkalap!”
Elmentem a többi gyerekkel a táncelőadásukra,
és jól megfigyeltem őket.
Úgy néztek ki, mint a bolygó zsidók.
Mintha egy metrehabon lennének.
Mintha a folyosón bolyonganának, és keresnék az ápolónőt.
Az egyik osztálytársuk bezuhant a zenekari árokba.
Aztán volt képe meghajolni.
Mire én: „Ne bassz, ez komoly?”
A többi szülő virágot dobált a színpadra.
Én egy téglát hajítottam fel. „Kapjátok be!”
Utána: „Menjünk fagyizni!” Én meg: „Anya visszaesik.
Ennyi, itt a vége…”
Sokat cikiznek, mert a gyerekek őszinték.
Ezt tudjuk. Mindent kimondanak, amit gondolnak.
Ez tényleg megtörtént. Ebből szoktam ihletet meríteni.
Éppen tusoltam, bejött a lányom,
és undorodva alaposan végigmért. Ilyen képet vágott…
Aztán esküszöm, sírva fakadt a meztelen testem láttán.
Kinyitottam az ajtót, és megkérdeztem: „Jól vagy, muci?”
Most nevetni fogtok, mert szó szerint ezt mondta.
„Nem akarok úgy kinézni, mint te.”
Mire én: „Nyugi, anyuci petéjét használtuk."
Nem tudtam, mit mondjak neki.
Aztán megint beszólt. Rám nézett, és azt mondta:
„Anya, szempilla van az orrlyukadban.”
Én meg: „Baszd meg!
Istállószagod van, te kis dög!"
Mindig ugyanazokat a meséket kérik. Mostanában a Hamupipőkét.
Biztos ismerős, ha gyerekeitek vannak.
Annyira unom már, hogy folyton a Hamupipőkét kell mesélnem.
Már másfél hónapja mesélem.
„Nem lehetne egy másik mese?”
Ők meg: „Én a Hamupipőkét akarom!
Csak a Hamupipőkét akarom!
A Hamupipőkét!
Mire én: „Jó. Ezt a picsát nem hívták meg a buliba.
Odament, leszopott egy csávót, és ott hagyta a fél cipőjét.
Aztán boldogan dugtak, míg meg nem haltak.
Jöjjön a Szépség és a szörnyeteg!"
A 17 éves gyerekem csak TikTok-táncokkal kommunikál,
és fogalmam sincs, mit akar közölni.
Érthetetlen, mit mondanak ezek a gyerekek.
Konkrétan ezt adja elő: „Anya, ez komoly?
A múltkor, amikor értem jöttél a suliba
annyit késtél. Azt se tudtam, mi van.”
Én meg: „Mi?” Erre ő: „Miért nem értesz engem?
Mindenki érti, amit mondok.”
Most már én is így beszélek vele, mert úgysem hallgat rám.
Én is…
Ő pedig: „Tök cringe vagy!”
Tök cringe vagy.”
Én meg: „Nem, ez a cringe.”
Most meghúztam a hátamat.
Nemrég bemutatta a barátját, Blake-et.
Nem érdekel, kimondom.
A kamasz fiúk a legidétlenebb lények a világon.
Ha máshogy látjátok, nem érdekel.
Azt mondja: „Anya, ő Blake. Szeretem.”
Ez Blake. Én: „Szia, Blake!” Ő meg: „Cső!
Miva'?”
Én: „Vigyem be Blake-et a kórházba?
Nem hord sisakot, vagy mi van? Mi baja van ennek a gyereknek?
Összepisilte a nappalimat.”
A lányom szobája előtt hallgatóztam, mert anyagot gyűjtök a műsorhoz, és olyan volt…
mintha egy állatsimogatóból ki akarnának szökni az állatok.
A lányom: „Jujj, Blake! Alig várom, hogy a foci…”
A srác meg…
A lányom…
Aztán…
Addig a pillanatig eszembe se jutott, hogy fegyvert vegyek. De akkor…
Érdekes dolog gyereket nevelni, mert…
A szüleim klasszul neveltek, de apám nehéz ember volt.
Nagyon nehéz.
Ő volt a legviccesebb ember, akit ismertem.
És melegszívű is volt.
De kemény és indulatos is tudott lenni.
Hatalmas pepit viselt.
Ez annyiban érdekes a történetben,
hogy amikor dühöngött,
letépte a fejéről, és elhajította.
Ragasztószalag volt rajta. És nagyon nagy volt.
Egyszer egy boltban voltunk, és baromira felhúzta magát,
azt mondta: „Felháborítóak ezek az árak!”
És egyszerűen…
behajította az áruk közé.
Amikor kijöttünk, mondja nekem: „Jessi, menj vissza a hajamért!”
Én meg: „De apu, az egy testrész. Tudod, ugye? Azért ez…”
Szóval visszamentem, felcsaptam a fejemre,
és le se vettem azóta.
Igen. Köszönöm, hogy megtapsoljátok a borzalmas frizurámat.
Jólesik.
Igen…
Akkor is őrjöngött, ha kiömlött valami.
Egyszer kiöntöttem egy pohár vizet, és azt mondta:
„Süsd meg! Víz van a padlón!”
Mire én: „Csak egy pohárnyi, apa.”
„Dehogy pohárnyi, egy egész kancsónyi.
Egy kancsó víz.
Ellep mindent, olyan, mint egy árvíz.
Árvíz van a házban,
én meg elcsúszom majd, és kitöröm a nyakam.
Rosszul megy az üzlet. A piac padlón van.
Bassza meg! Most mit csináljak?
Miattad van padlón a piac.”
Én pedig ezért túlkompenzálok a gyerekeknél.
É nem szidom le…
Például a lányom leöntött vízzel.
„Semmi baj!
Semmi baj, hogy kiöntötted a vizet! Anya is folyton kiönti a vizet.
Nem lesz semmi baj!
Nézd! Anya egy vödör vizet önt ki.
Itt egy slag. Nézd csak! Mindent elöntött a víz.
Semmi baj.”
Na mindegy…
Az én…
A lányom nemrég bedugta az ujját a konnektorba.
Erre én: „Nyugodtan nyúlj bele a konnektorba!
Anya ma egy kenyérpirítót dobott a kád vízbe.
Meg akartam halni.”
A lányom ezt írta a padlóra: „Utálom a leszbi zsidókat.”
Én meg: „Milyen gyönyörű alkotás!
Milyen kreatív vagy!” Na jó.
Leléptem, és betoltam 86 Twinkiest.
Ez történt valójában.
- Tessék? - Az ember megteszi, amit kell.
Szeretlek. „Az ember megteszi, amit kell.”
Tipikus New York-i duma.
Ha már be kell tolnod l86 Twinkiest,
akkor hajrá!
Tipikus New York. Imádom.
Igen. „Legalább nem 87-et kellett.”
A covid alatt megint elkezdtek felszaladni a kilók.
„Most már lépnem kell.”
Csatlakoztam a Weightwatchershez fogyózni,
és letöltöttem egy appot, ami számolja a pontokat.
Az a gond, hogy kamuzom.
Kamuzom az appon,
amit csak én látok.
Ez mennyire elbaszott már?
Betoltam egy nagy doboz fagyit, és azt írtam be, hogy: „egy bébirépa”.
A többi appon is kamuzom.
Vettem egy Fitbitet, amit felcsatolok a kutyámra, és futtatom a pályán.
Ő kipurcan, én viszont örülök, hogy jól haladok.
Baromi hazudós vagyok. Nincs is kutyám.
Nincs.
Hazudok, amikor szobaszervizt rendelek. Ez érzékeny téma.
Nem kéne elmondanom, de így van. Hihetetlen.
Amikor rendelek, nem akarom, hogy tudják, mennyit rendelek magamnak.
Nem is fog látni az, aki a rendelést felveszi, de izgat a véleménye.
Szánalmas.
„Üdv! Kérek két adag csirkeszárnyat.”
Egy pillanat. Mivel kéred, ranch…
vagy kéksajtos szósszal?
„Ő hat adag ranchot kér.
Mert egy dagadt disznó.
Nem képes visszafogni magát.”
Igen.
Elképesztő. Tényleg elvesztettem valakit.
Mármint súlyban. Elvesztettem egy embert.
Az éhesebb, boldogabb énemet veszítettem el.
Ez nagyon…
A neve Falna Hájek.
Tényleg Néha meglátogat, és akkor nehéz,
mert ezzel jön: „Emlékszel arra a svédasztalra,
amikor bepusziltuk az összes tavaszi tekercset?
De jó is volt!
Emlékszel, amikor elütöttek minket,
és a kocsi totálkáros lett,
mi meg felálltunk, és hazamentünk?
Emlékszel, amikor elloptuk az összes halloweeni édességet
attól a három lánytól, és úgy spuriztunk, mintha az életünk múlna rajta?"
Ez fárasztó. Meg kell mondjam, hogy kemény edzés tartani ezt a figurát.
Voltam dagigyerek-táborban.
Nem, szuper volt.
Páran biztos sajnáltok… Nem tudom, miért.
A dagitábor jó volt. Mindenkinek saját busza volt.
Játszottunk…
Jópofa játékokat játszottunk:
ziháltunk, kidörzsöltük a bőrünket,
próbáltunk bújócskázni. Az csúcs volt.
Mondtam Jody barátnőmnek: „Látlak ám az istálló mögött.
Keress egy hegyet, mert ez…”
Biztonsági okokból nem voltak emeletes ágyak.
Imádtuk azt játszani, hogy kapkodunk…
levegő után.
Az…
Minden reggel sétálnunk kellett.
Isteni volt. Ezt hallottuk…
Aztán fel-le sétáltunk a dombokon a legelő tehenek között.
Ez így volt.
Az arra kocsikázók biztattak minket.
Azt kiabálták: „Szép munka, gyerekek!”
Mi meg…
A dagitáborban vertem ki életemben először egy srácnak. Nem hazudok.
Egy órába telt, mire megtaláltam a farkát.
Mondom magamban: „Hol a faszban van az izéje?”
Olyan volt, mint egy tábori vetélkedő.
Úgy éreztem, mintha kenyeret dagasztanék. Tényleg. Én…
Képzeljétek, amikor elélvezett, meleg vaj jött ki.
Nem csoda, hogy kövér maradtam. Finom volt.
Elmentem egy traumaközpontba.
Imádom ezt az átvezetést.
Meleg vaj jött ki. Finom volt. Elmentem egy traumaközpontba.
A covid alatt jöttem le a cuccról.
És… Köszönöm a támogatást.
Csak viccelek. Komolyan.
Vidám téma. Szóval…
Nem, szuper.
Drogproblémám volt.
Tudod, hogy baj van, ha kokózásnál azt mondod:
„Én jövök,” és egyedül vagy.
Ez rohadt nagy baj.
Ez óriási.
Vissza fogok esni, mielőtt meghalok.
Ráadásul a metre fogok rákapni, mert azt még nem próbáltam.
Egy floridai 55 pluszos közösségben fogok élni,
és ezt nyomom: „Hatvannyolcszor körbefutottam a golfpályát.
Ki akar dugni?" Ez megy majd.
„Gyere ide, Sylvia!”
Amikor megérkeztem arra a helyre,
fantasztikus volt, mert hihetetlen volt a nő, aki felvett.
Ő volt az első, akit ott láttam.
Egyszerűen bementem az irodába, leültem,
ő rám nézett, és azt mondta: „Jó napot!
Üdvözlöm a traumaközpontban!
Itt sok mindent fog majd csinálni.
Gondját fogjuk viselni.
Sok sebet begyógyul majd.
Lesznek légzőgyakorlatok
és expozíciós terápia.”
Én meg: „Magát itt kezelik?
Kilépett egy csoportból?
Mi a frász folyik itt?”
Lenéztem, hogy nem papírpapucsban van-e.
Mert…
Aztán összejöttünk, és egy nagyon…
szuper kapcsolat lett belőle.
Egy lóval csináltam a terápiát.
Lovasterápia volt. Ne is menjünk bele.
Nem csináltam volna, ha nem lettem volna olyan rossz állapotban.
Én tényleg nyitott vagyok, de ez sok volt.
A nő elvitt oda, és azt mondta:
„Most egy lóval folytatjuk a terápiát, és ettől meg fog gyógyulni.
Álljon a lóval szembe,
és a ló átveszi az érzéseit,
és tükrözni fogja magát.”
Én meg: „Ha ez a ló azt fogja érezni, amit én,
és átéli mindazt, amit én, tuti kinyiffantja magát.
Feldobja a pacskert, mert én nem vagyok jól.
Ugye az világos, hogy nem vagyok jól?”
Szóval ott álltam…
farkasszemet nézve a lóval.
Belebámultam a ló képébe.
Olyan volt, mintha…
Abból, ahogy a ló nézett rám, ezt gondolhatta:
„Nini! Még egy ló!” Igaz?
„De csini!” Szóval én…
Aztán lenéztem, és láttam, hogy a lónak feláll. Becsszó.
Látott már valaki lovat álló dákóval? Akkora, mint egy baseballütő.
Gigantikus. Ekkora.
Hatalmas.
És nagyon jólesett.
Nem viccelek. Akkor éreztem magam a legjobban
a traumaközpontban töltött idő alatt.
Végre valami beindult tőlem.
Aztán leszoptam. És az a helyzet…
Ledöbbentem, mert meleg vaj jött ki.
Tényleg próbálok vigyázni magamra.
Nemrég elmentem a Sephorába. Ez a butch énem.
Nem tudok sminkelni. Évek óta próbálkozom. Nem megy.
Sminkben úgy nézek ki,
mint akit körbepasszoltak egy koleszbulin.
Mintha szét lennék csapva.
Szóval elmentem a Sephorába,
és megszólítottam a lehető legtündéribb langyi pasit.
Tudom.
Ez maga a mennyország volt számomra. Mert tudtam, hogy őszinte lesz.
A fiatal lányok kamugépek. „Nagyon csinos tetszik lenni!
Ez aztán döfi!
Igen, tessék csak hordani. Karcsú. Karcsú!
A cickói nem csálék. Eredetiek…
Én: „A cickóm csálé, a melltartóm meg úgy néz ki, mint egy kutyajáték.”
Na mindegy…
Odamentem hozzá, és megkérdeztem: „Segítene?”
Rám nézett, és azt mondta: „Jaj, csillagom!
Jó sok dolgunk lesz veled.
Te aztán egy rendes rém vagy, és híres is. Ismerlek a TikTokról.
Minden videódban úgy nézel ki, mint Michael Jackson."
Órákig voltam ott. Nem viccelek. Órákat dolgozott rajtam.
A végén úgy néztem ki, mint egy drag queen.
Úgy néztem ki, mint RuPaul. Paróka volt rajtam, rucit adott rám
és magas sarkút. Farkam volt. Értitek?
Lepippantottak. Az az igazság…
Ez a közönség… egyszerűen fantasztikusak vagytok.
Imádom ezt a csapatot. Köszönöm.
Hálás vagyok nektek.
Szeretem a rajongóimat.
Nagyon régóta csinálom ezt, és hálás vagyok a rajongóimnak.
Én is hasonló dolgokkal küzdök, mint ti,
szorongás, depresszió, és mindennap kapok üzeneteket
mindenfelől, és ilyeneket írnak:
„Szia, Jessica! Az elmebeteg rajongód vagyok Ohióból.
Csak azt szeretném mondani, hogy alig élek, de
a mai videód a csöcsről és a zsidókról…
sok erőt adott ahhoz, hogy kibírjak még egy napot.
Remélem, a holnapi videó is ilyen vicces lesz."
Én meg: „Azért ez jó nagy felelősség, Mary.”
Nem könnyű ez. Szorongós alkat vagyok.
Nemrég mentem az utcán,
két lány ment előttem, nekem meg
elkezdett hevesen verni a szívem, meg minden.
Tudom, köztetek is van, akinél előfordul. Nehéz ez.
Eszelős volt a beszélgetésük.
Mondja az egyik: „Jesszus, Chelsea! Ezt nem hiszed el!
A TikTokon posztoltam egy videót,
és nulla lájk, nulla hozzászólás.
Tök kiborító, mert influencer vagyok.
Tök gáz, mert senki nem szólt hozzá.
Tök gáz, mert béna az algoritmus.
A világítás tökéletes volt…”
Ugye? Bizony.
Tudom. Aztán a másik: „Jesszus!
Míért nem hívtál, írtál? Öribarik vagyunk…”
Úgyhogy kinyírtam őket, baszki.
Tényleg. Tudom.
Kinyírtam őket.
Mert, mint mondtam, soha nem fogják befogni.
Elmegy valaki az orvoshoz:
„Jó napot! Rosszul érzem magam. Lázas vagyok.”
„Jesszus! Eldugult az orra?
Egyik nap láttam egy reelt,
és a csajnak orrdugulása volt.
Mondom, hogy a manóba tud lélegezni?
Fáj a torka? Fáj, ha nyel?
Mert összejöttem egy helyes pasival, és lenyeltem, amit kilőtt.
Aztán a torkom… Aztán meg azon filóztam, hogy felhív-e.”
Milyen lehet egy ilyen nővel dugni? Őrület, nem?
„Kúrj keményebben! Ez nem jó.
Kúrj keményebben! Nem csinálod.
Kúrj keményebben! Gyerünk! Kúrj meg!
Kúrj keményebben, te állat!
Jó, most már keményebben kúrsz. Szeretsz? Szeretsz engem?
Tudom, hogy alig ismerjük egymást, de szeretsz? Elveszel?
Szeretsz? Nem is figyelsz rám.
Senki nem figyel rám. Szeretsz? Szeretsz?
Igen? Jól van.
Mindjárt elélvezek. Elélvezek, elélvezek.
Elélvezek.
Mindjárt elélvezek. Na most, most, most!
Ez csúcs! Oké.
Oké, most. Na most!”
Kezdek becsavarodni.
Mi vagyunk a manócskák…
Fantasztikusak vagytok. Nagyon köszönöm.
Istenem! De szeretlek titeket!
Istenem! Köszönöm. Imádat!
Köszönöm. Köszönöm, apa.
Köszönöm szépen.
A feliratot fordította: Heltai Olga