Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Jak zklidním ty nervy?
Nedokážu je ovládat, protože jsem je nikdy necítila.
Dáme si panáka.
- Jo. - Jo.
Jasně, potřebuju panáka.
- Na zdraví. - Jdeme na to.
Zandáme to.
Ať všichni vidí, jak jsme makali,
ať vidí všechnu tu dřinu za poslední dny,
týdny a měsíce.
Už od dětství mi všichni říkali:
„Karol, tenhle sen není pro tebe.“
Podle nich
dělám špatný žánr,
pocházím ze špatné části světa...
Ale...
co kdybych přestala ty věci vidět jako překážky
a proměnila je ve svou největší přednost?
ZÍTŘEK BYL KRÁSNÝ
Byla jsem osamělá jako opuštěnej pes.
Chtěla zaplnit to prázdno, co po tobě zbylo.
Jeden den mě miluješ, další už zas ne.
Já už to fakt nechápu.
Snažím se nepřijít o rozum.
Snažím se z toho nezhroutit.
Jdu po tenkým laně a vidím propast.
Dáváš mi do hlavy falešný představy.
Řekni tý svý nový, že jí nezávidím,
protože už to nebolí.
Ten hořící oheň už vyhasíná.
Prosila jsem slunce i měsíc,
aby mi vrátily moji první lásku.
Tu bezesnou noc jsem se skámošila s chlastem,
ale ne abych zapomněla.
Zpívejte!
Od tý doby
v té černobílé začínají prosvítat barvy.
A proto ti říkám, že už je pozdě.
Už ti ujel vlak,
vyhodila jsem fotky i rámečkem.
Teď už v noci nebrečím, ale pařím.
Jak snadno jsem spadla, tak snadno vstanu.
Jsem připravená. Jak začneme?
Pojď!
- Bubínek... - S bubínkem, aby to dobře znělo.
1. LEDNA 1996
Ne, to nejde.
Fabio bude hrát na guačaraku.
Juan Guillermo na buben.
A tahle holčička bude zpívat!
Raz, dva, tři.
Tancujte!
K hudbě mě přivedla tátova rodina.
Můj táta i strejdové všichni zpívají.
Všechny moje vzpomínky z dětství
se pojí se snem být zpěvačka.
Jen jsem se věnovala tomu, pro co jsem přišla na tenhle svět.
A to je zpěv a hudba.
Nyní na pódium zveme Karol G!
Mladou zpěvačku z Antioquie,
která dnes debutuje v kolumbijské televizi.
Zpívala jsem na spoustě míst,
ale ne před tak obrovským publikem.
Jak se stát transcendentní umělkyní?
Makám na tom už 16 let.
Aby lidi poslouchali moji hudbu i po mojí smrti.
Být nezapomenutelná.
Není tajemstvím, že málokdy vídáme ženy zpívat reggaeton
nebo urban hudbu.
Existuje stigma, že urban hudba je chlapská záležitost.
Na začátku v rádiích viděli holku a říkali:
„Ne, to je pro chlapy.“
A já se ptala: „Proč?“
Mám pocit, že nějakým způsobem se k tomu cíli blížím.
Karol G!
NEJLEPŠÍ NOVÝ UMĚLEC
Ale štěstí nejsou jen čísla nebo ratingy.
Nejlepší fanoušci.
Všichni viděli, že tohle byl jeden z nejlepších okamžiků mojí kariéry.
Ale já uvnitř cítila, že ztrácím svoje pravé já.
Láska z vás dokáže udělat nejšťastnějšího člověka na světě,
ale zároveň může zničit vás,
vaše sny,
celé vaše okolí,
všechno, čím jste.
Když jsem byla malá a slyšela jsem písničku v rádiu,
okamžitě jsem se proměnila.
Ta písnička mi dala příležitost snít, cítit,
představit si a vizualizovat sama sebe.
Proto dělám hudbu.
Pořád mám před sebou spoustu práce,
ale kdybych prorazila dřív,
možná bych nebyla tak připravená a určitě by mi uteklo hodně příležitostí.
Tvař se, jako by to byl hit.
PRODUCENT
To je ono. Už nemusíš.
Šestnáct let tvrdé práce
hodně posílilo moji mysl, srdce i vizi.
V tuhle chvíli dokážu ocenit,
jaké to je mít v rukou takové monstrum, a dokážu ho ovládat.
Jinak by snadno mohlo ovládnout vás.
Super.
Líbí se mi, jak říkáš „Shakira, Shakira“.
SESTRA / MANAŽERKA
- Snad se jí to bude líbit. - Určitě moc.
Hned jí napíšu.
Napíšu: „Zavolej, až budeš mít chvilku.“
Měla jsem možnost s ní mluvit.
Řekla mi hodně osobní věci.
Všechno pak dávalo větší smysl. Říkala jsem si: „O tom je ta písnička.“
Konec předchozího vztahu byl hodně toxický.
Hodně těžký.
Vzbudila jsem se a měla pocit, že umřu.
Připadala jsem si úplně neschopná.
Neviděla jsem úspěch ani slávu.
Měla jsem pocit, že se z toho nevyhrabu.
Že to nedokážu překonat.
Když pořád trpíš,
když kvůli něčemu pořád jenom trpíš,
nechceš se toho vzdát, abys netrpěla ještě víc.
A byla to noční můra.
Bylo to peklo.
To hezké, co z toho vzešlo,
je to, že skrze svoje písně
jsem mohla promluvit za spoustu lidí,
kteří někdy neumí vyjádřit, co cítí.
Řekni svý nový holce,
že nesoutěžím...
Znova.
Že o chlapy nesoutěžím.
„Chci zpívat o tomhle, tomhle a tomhle.“
Začala jsem chodit do studia a psát a psát,
abych si ulevila.
Teď žiju lepší život.
Už tu nejseš vítanej.
Tvoje holka si mě bere do huby.
Nic to se mnou nedělá a jen se tomu směju.
Na zbytečnosti nemám čas.
Změnila jsem směr.
Teď vydělávám prachy.
PRODUCENT
Plním svůj účet, pořady a pas.
Prý se ze mě stává tvrďák.
A teď by ses chtěl vrátit.
Nahráli jsme spoustu muziky.
A zrodilo se „TQG“.
Poslouchej.
SHAKIRA POSÍLÁ VOKÁLY K „TQG“
- Jo. - Jak...
- Jo. - Teď.
Slyšíš? Třetí.
Ty vokály jsou super, že?
Když jsem to poslouchala v autě, skoro jsem brečela.
Ty vokály jsou fakt úžasný.
NATÁČENÍ VIDEOKLIPU TQG
To je hustý!
V pohodě?
Další členové mého týmu.
- Ahojte. - Ahoj.
- Jdeme na to? - Jo.
Tak jo. Jseš tu. Líbí se mi to.
Karol, kde to jsme?
Na natáčení klipu k „TQG“ v Barceloně.
Je půl čtvrté ráno, druhý den natáčení.
Super. Vypadá to dobře.
To se moc povedlo. Paráda.
- Ahoj. - Zlato.
Díky za všechno.
Nemáš tušení, jak moc to pro mě znamená.
Mockrát děkuju.
Lidi, díky moc za vaši práci a za všechno.
- Miluju vás! Děkuju! - Díky!
Tvorba tohohle alba a jeho skládání mi trvaly asi dva roky.
Je to nejupřímnější album mojí kariéry,
protože skrze písně vypráví můj osobní příběh.
„Mañana será bonito“ byla mantra,
kterou jsem si dlouho opakovala.
Třeba: „Nejsem na tom dobře,
ale zítra je nový den, nová příležitost, bude mi krásně.“
Dej mi čas.
Nejsem na tom nejlíp.
Ale pomaličku se to lepší.
Dneska jsem na dně,
ale vím, že zítřek bude hezčí,
jiný,
čerstvý a v jiným prostředí.
Dneska jsem v troskách,
ale moje okolí mě nabíjí.
A zatímco si hojím rány na srdci,
razím k moři a nasávám slunce.
Cítit se mizerně je v pohodě.
Dva týdny před vydáním alba mi bylo špatně, zvracela jsem,
bylo mi zle od žaludku.
Byly to totiž písničky, které jsou o mně.
Nevěřila jsem, že bude mít album takový úspěch.
Bylo to hodně osobní album.
Zítřek bude hezčí...
Přesně.
Dáme tam jenom...
Tohle.
Co děláš?
Jenom přemýšlím o životě.
A projektu.
Koukejte.
Jsme na Ibize,
dokončujeme album
Mañana Será Bonito.
DVA TÝDNY PO VYDÁNÍ
ZPÍVÁ KAROL PÍSNĚ Z ALBA ŽIVĚ.
Začneme novou písničkou.
Začneme refrénem. Uvidíme, jestli ho znáte.
Nahlas!
Zlato!
Tuhle písničku mi nehrajte,
když budu zrovna ožralá!
První večer
lidi křičeli: „Tuhle písničku, tamtu.“
Tak říkám: „Vy už ji umíte?“
A zpívala jsem a cappella, protože jsme ji neměli nazkoušenou.
Třetí den jsem zpívala skoro všechny písničky z alba
a lidi je znali.
Co?
Její písně jsou o jejích zážitcích, o věcech, kterými si prošla.
Ztotožňujeme se s nimi,
protože jsou o každodenním životě spousty lidí.
Ale!
NAŠLA JSEM JI!
Pomohla mi zvládnout těžké chvilky při rozchodu.
Máme dobré i špatné dny,
ale jak říká, zítra bude krásně.
Dává nám pocit, že i sami jsme silní.
Je to ženská síla.
Máš minutku čas?
Dostala ses na první místo
v žebříčku Billboard.
Zlato!
Hej!
To se povedlo jen dvěma latinskoamerickým interpretkám.
Komu?
J. Lo s anglickým albem
a Seleně taky s anglickým albem.
To je bomba, já mám něco společnýho se Selenou!
To je hustý!
Zpívejte!
Zlatíčko, gratuluju ke všemu, čeho jsi dosáhla.
Ale víš co? Ty si to zasloužíš.
Vydřela sis to.
Ale přijde den, kdy nebudeš světová jednička.
Musíš se na to připravit, zlato, protože se to stalo všem, i tvým idolům.
Každý světový umělec
si projde tím samým.
Mám tě ráda, tati. Díky za všechno.
- Taky tě mám rád. Pa. - Pa.
Vidíš? Táta je vždycky o krok napřed.
Na tuhle chvíli mě celý život připravoval.
A poprvé...
Tohle mi táta nikdy neřekl.
Poprvé v životě mi řekl,
že se musím připravit na chvíli, kdy už nebudu jednička.
Řekl jsem týmu, že mám nápad.
„Pojďme udělat turné na stadionech.“
První stadionové turné latinskoamerické umělkyně v dějinách.
Jeden můj manažer říkal: „Sotva jsme skončili turné po arénách.
Kdo přijde na stadiony?
Už tě viděli loni.“
Připravit stadionové turné by trvalo rok nebo dva.
MANAŽER
Vydřela sis to.
Jasně.
Makala jsi na tom albu víc než rok.
Dobré věci potřebujou čas.
Moje legendární album nebude mít turné? To snad ne.
Mrzí mě to.
- Jsem na tebe hrdý. - Děkuju.
Jak vidíš svou budoucnost? Co budeš dělat za 10, 11 let?
Až vyrostu, chci být zpěvačka.
Jako kdo? Kdo je tvůj současný idol?
Thalía.
Thalía. Co zpívá? Řekni mi jednu písničku.
„Piel Morena.“
Zazpívej kousek.
Ty jsi...
V Carolině jsem spatřoval talent
už od dětství.
Měla moc ráda hudbu.
Vymýšlela písničky o všem, co viděla.
Napodobovala každou píseň, kterou slyšela.
Když mi pak bylo 11 nebo 12,
pamatuju si, jak mi táta jednou řekl: „Tenhle film se ti bude líbit.“
Seleno, pojď sem.
Pojď sem, zlatíčko.
- Zpíváš ráda před lidmi? - Jo, tati, zbožňuju to.
Jako bys je cítil, když zpíváš.
Úžasný pocit.
Musíš být sama sebou.
Začala zpívat doma, se sourozenci, s rodinou, s tátou.
Bojovala proti těm, kteří říkali, že to není její žánr,
že je pro chlapy.
Šla do toho s maximálním zápalem a nadšením.
Když jsem viděla ten film a Selenu,
moje touha stát se zpěvačkou ještě posílila.
Kdo v dětství nesnil, že se stane hudební hvězdou?
Myslím, že skoro všichni.
Soutěž Factor XS má tu výhodu,
že všechny talentované kolumbijské děti, kterým je 8 až 15 let,
si tu mohou tento sen splnit.
Pamatuju si, že jsem v televizi začala vídat
reklamy na talentovou soutěž El Factor XS.
Táta všechno zařídil, jednoho dne přišel domů s číslem
a řekl: „Zítra vystupuješ.“
A já na to, že nechci.
Nechtěla jsem.
Jsi nervózní, Carolino?
Hodně.
Bylo nás 11.
A z těch jedenácti vybrali jen šest a mě vyřadili.
Rodiče mrzelo, že jsem vypadla,
ale já byla malá holka, tak jsem to neřešila.
Ale tam to všechno začalo.
S tátou jsme rozjeli takový projekt.
Dali jsme dohromady skupinu ve které jsme oba zastávali několik rolí.
Cestovali jsme s mapou,
nejezdili jsme jen do velkých měst,
ale zastavovali jsme i v malých městečkách.
29. ČERVNA 2003
Takhle jsme jezdili třeba dva měsíce.
Dobré ráno, lidi.
Dneska vystupuju s rádiem Mega Bogotá v centru Corferias
od 14 do 16 hodin a budu rozdávat autogramy...
V Medellínu byla hodně živá hudební scéna a pořád je,
ale tehdy tu bylo hodně začínajících umělců
s populárními písničkami.
Bylo super, že lidi poslouchali místní talenty.
Všechny příjmy ze vystupování
jsme znovu investovali do projektu.
První vystoupení za náma.
Jedeme na druhé.
Tehdy jsme si nic nekupovali a nedopřávali si.
Všechno jsme investovali do projektu.
Tvrdá dřina se podle mě vždycky projeví.
Moje motto je:
„Rozdíl mezi obyčejným a neobyčejným je v tom,
kdo udělá něco navíc.“
AČKOLI JEJÍ TÝM NESOUHLASIL,
KAROL SE ROZHODLA STADIONOVÉ TURNÉ USKUTEČNIT.
JEJÍ TÝM POSTAVIL PŘESNOU REPLIKU PÓDIA,
ABY MOHLA ZDOKONALIT A NACVIČIT KAŽDÝ PRVEK VYSTOUPENÍ.
Santi.
Hele, není tu střecha.
Umíš si to představit s těmi mraky?
Na minulém turné jsme vystupovali v arénách před 10 až 15 tisíci lidí.
Ale na turné Mañana Será Bonito
jsme měli stadiony s kapacitou až 90 000 lidí.
Nikdy jsem necítila takový tlak.
Jo!
V zákulisí pracuje obrovský tým
a vytváří tu nejúžasnější show.
Lidi nevědí, s čím Karol G přijde.
Ale vždycky vás překvapí.
Musím být ve vrcholné formě.
Hele, mám husí kůži.
Fyzicky...
Jsem šampionka!
...psychicky
i emocionálně,
abych světové turné zvládla.
Přesně tak. Cítíš ten rozdíl?
Po téhle změně vzduch proudí snadněji.
Taky mám zdravotní problém,
kvůli kterému přibírám.
Odjakživa za to schytávám kritiku.
KAROL DENNĚ PODSTUPUJE LÉČBU HORMONÁLNÍ PORUCHY,
KTERÁ MÁ VLIV NA JEJÍ HLADINU INZULINU.
Dneska se probudím hubená a s břišáky,
a zítra nafouklá, oteklá a s nafouklým břichem.
Nemůžu to ovládat.
Je to stejné
jako na každém mém vystoupení.
Řekneš mi, koho si mám přizvat, a já je přizvu.
VEDOUCÍ VÝPRAVY
A uděláme něco jiného.
VEDOUCÍ VÝROBY
Je to koncert na stadionu.
Musím předvést něco nového.
Vždycky dát lidem víc, než očekávají.
Nevím, jak to popsat. Mám pocit...
Jo.
že se neposouvám.
Všechno ostatní se posouvá, hudba je lepší, investujeme víc peněz.
Ale přijdeš sem a vidíš, že jsme jenom přidali nějaké věci,
ale není to nic převratného.
Mám problémy se spánkem,
ale díky tomu jsem dostala ty nejlepší nápady.
Když jdu spát,
dostanu nápady a probere mě to.
Prostě usínám a najednou...
„Uděláme to takhle.“
Ahoj, Julesi. Tady Caro. Podívej.
Tohle je ten žralok, jo?
Řekněme, že tohle je jeviště a tady jsou lidi.
Tady jsou lidi.
Tohle je žralok. Já jsem na něm.
Dozpívám „Bichota G“ a ty se přidáš během „Oki Doki“.
Já bych byla uprostřed.
Když začne „Oki Doki“, vy tam napochodujete.
Zůstanete stát bokem
a já zazpívám:
Opustila jsem svoji lásku.
Řekla jsem: „Mám nápad.
Chci vyjet na žralokovi.
Ale ne nafukovacím.
Aby vypadal jako ocelový,
protože to má silnou symboliku.“
Půjdeme dopředu, pak do boku.
Pak uděláme vlnu.
Taková kombinace pohybů,
než začneme tančit.
Perfektní.
To je boží.
- Kam mě v tom zavezete? - Na pódium. Když lidi...
Zavezete mě v tom na pódium?
Fakt?
Kdybych šla sama, lidi mě uvidí.
Já jedu taky?
Aha, oni tam chtějí jenom tebe.
24 HODIN PŘED PRVNÍM KONCERTEM
To je senzace.
Mami, to je super!
KAROLINA MÁMA
A má červené oči, narůžovělé.
Zlato, ta tvoje hlava... Já nevím.
Vždycky je tu riziko.
A my jsme to riskli.
Řeklo se: „Jdeme do toho naplno. Jestli se něco podělá, doladíme to.“
Co když nejste připravení?
Připravíte se.
Nemůžete něco vzdát, protože nejste připravení.
Připravíte se na to.
Myslím to tak, že začnu písničku...
Budu tady, zazpívám „Bichota G“ a objevím se na obrazovkách.
Kamera se přiblíží.
Žralok vyjde ven a já tam budu stát.
- Nemáme světla. - Proč?
Nemají je kam dát, protože obrazovka se nedá posunout.
Na přesun je potřeba 20 lidí. Nebude to přesné.
O co nám jde? Proč tu potřebujeme místo?
Dobře. Jde o to, že když se otevřou dveře
vzadu nebude nic vidět.
Ale kdybychom to posunuli dozadu...
Další problém je, že nemáme světla. Přesunuli jsme je kvůli zvedáku.
Došla nám světla.
Tak je vraťte zpátky.
Máme jeden den.
Bojím se, aby se to stihlo.
- Ne, Travisi. - Jo, teprv začínáme.
- Žádné spaní. - Kolik je?
Jess!
Ten klip „Mi Ex Tenía Razón“ je všude.
Co se stalo?
ASISTENTKA
Jak se dostanu nahoru?
Hlavní písnička alba je „Mi Ex Tenía Razón“.
Natočili jsme k ní krásný klip, fakt hezký.
Ta písnička má pro Karol zvláštní význam.
A dneska bohužel,
nevíme jak, ten klip unikl na veřejnost.
Jako fakt? Něco nám uniklo ven.
Pracovala jsem na tom několik měsíců.
Nesnáším, když něco unikne ven, protože odvádíme skvělou práci,
promýšlíme strategie a všechno ostatní, aby to šlapalo.
A zadruhé,
jak se to kurva stalo?
Pořád mám plnou hlavu starostí
a nemůžu se pořádně soustředit.
A neumím se radovat,
protože jsem tak vystresovaná a ustaraná,
že věci nejdou podle plánu.
Dneska je výjimečný den.
Hodně emocionální...
KAROLIN OTEC
...a zároveň dost stresující,
protože máme vyprodáno.
Vždycky jsme o tom snili a teď se to splní.
Tady víc stáhnout. Ještě jednou.
HLASOVÝ KOUČ
Dobrý. Ještě.
Bezva. Ještě jednou.
Bacha!
Ahoj!
Připravená?
Ne.
Vnitřně se zčásti přepnu do jiného režimu.
Jdu vystupovat a v duchu si říkám: „Jsem Bichota.
Tohle je moje chvíle. Půjdu na pódium a budu boží.“
Když jdu na pódium,
v tu chvíli musím zapomenout na všechno kolem.
Na zkoušky, na věci, které nejsou dokonalé,
na uniklou písničku.
Před vystoupením musím sama sebe přesvědčit,
že jsem si to zasloužila a že jsem nejlepší.
Všechny naladím na stejnou vlnu a pozitivní energii,
kterou mám ve svojí hlavě,
abychom šli na pódium se stejným nastavením.
Ahoj, Las Vegas!
Jak se všichni máte?
Jdeme si to užít? Jo, nebo ne?
- Jo, nebo ne? - Jo!
Při prvním koncertu v Las Vegas
jsem si všimla, co zabíraly kamery,
a nebylo to podle mých představ.
Problém s kamerami během koncertu byl dost zásadní.
Protože na stadionech
osmdesát procent lidí sleduje show na obrazovkách.
Teď na obrazovkách není nic.
- Nic. - Karol je tamhle.
Vidíš ji?
Koukají na obrazovku nahoře.
Otočila jsem se...
„Ado, máme problém s kamerami. Co se děje?“
Vypadával signál.
Otočila jsem se...
„Ado, obraz z téhle kamery je špatný.
Je rozmazaný. Co se děje?
Máme problém s kamerami.“
A měli jsme hodně problémů s kostýmy.
Bylo to frustrující,
protože jsem cítila, že to není na úrovni,
jakou jsem chtěla lidem dopřát.
Po koncertu jsem si se všemi plácla a slavila.
Šla jsem do šatny a řekla:
„Zavolejte mi toho, toho a toho člověka.“
Byla jsem naštvaná, protože to byla první show.
Na ten den nezapomenu. Bylo to těžké a smutné.
Všichni mě hrozně zklamali.
Vím, že se chceš pořád zlepšovat a pochybuješ o sobě.
Musíme vyřešit pár drobností.
Ale tohle je neuvěřitelný.
Nesmíš přestat věřit.
Tohle je něco úplně nového.
Proto to bude skvělé.
Proto jsi ty skvělá.
Vím, že je snadné pochybovat o tom, co tu děláme,
protože všechno děláme narychlo.
A je to trochu divoké.
Ale neví to nikdo kromě nás.
Vím, že to mohlo být lepší, a my to vylepšíme, ale...
Ne, to je mnou.
Nevím, jak to vysvětlit, protože se každý den snažím...
Dneska jsem se probudila s tím, že jsem se vším spokojená, ale...
Taková já prostě jsem.
Nenajdu si chvilku, abych něco obdivovala.
Každý den najdu jen nějaký další problém.
- Pořád. - Jsi perfekcionistka.
Chceš to mít dokonalé.
Připadám si jako duševně nemocná.
Neumím to popsat. Ne že bych nějak vnitřně trpěla,
ale vidím ty videa a říkám si: „Ne.“
Už tři dny říkám Johanně: „Ty jo, jsem hrozně hubená.
„Vypadám hrozně hubeně. Nevypadám dobře.“
Všechno je...
Nikdy... Nikdy si...
Nikdy si neřeknu: „Super.“
Vždycky...
Dneska jsem vstala se špatnou náladou.
„Jak jsem mohla tak zhubnout?“
Chci pořád jíst, protože si připadám hubená.
Věčně jsem s něčím nespokojená.
Pořád je to stejné. Vždycky zpochybňuju všechno,
co dělám.
A neumím být v klidu, protože chci...
aby bylo tohle turné pro všechny nezapomenutelné.
Ale říkám si: „Co je na něm nezapomenutelného?“
A pak na všem začnu nacházet chyby.
Takhle to mám v životě každý den.
S hudbou,
s tím, co dělám,
jak mluvím, jak se oblékám, jak vypadám.
Je na hovno, že se mi to děje, protože zároveň je mi fakt skvěle.
- Rozumíš mi? - Jo.
Potřebuju pauzu.
Ano.
Chceš sedět tady?
Hele!
Tu jsem ještě neviděla.
Moje fotka ze křtu.
Koukněte na můj flow.
Mám klobouk.
Bože, tuhle fotku neznám.
Ta je roztomilá.
Tady jsem ostříhaná nakrátko jako kluk,
protože jsem si jako malá oholila hlavu.
Tady zpívám na obrovském reggaetonovém koncertu.
Hlavní zpěvák byl Don Omar.
Tady mi bylo tak
16 nebo 17.
Hele.
Šílený.
Pověz mi, jak jsi začala dělat hudbu.
Začala jsem s klukama a viděla jsem, jak se zlepšují,
jen mi to trvalo déle,
protože jsem byla žena v chlapském žánru.
Nebylo tam moc žen.
To, že jsem byla žena,
byla pro rozvoj kariéry velká překážka.
V ŠESTNÁCTI LETECH KAROL S PODPOROU RODIČŮ
JELA SAMA DO BOGOTY, ABY SI ŠLA ZA SVÝM HUDEBNÍM SNEM.
Měla jsem člověka, který mi řekl, že bude můj manažer.
Byl to skvělý podnikatel.
A začal mluvit o úžasném projektu, který pro mě vymyslel,
a o milionu věcí, co uděláme s mojí hudbou.
V BOGOTĚ ZAČALA KAROL SPOLUPRACOVAT S NOVÝM MANAŽEREM
Pamatuju si, že se blížily moje narozeniny a byla jsem v Bogotě.
Ten člověk mi řekl, že u sebe doma zorganizoval oslavu mých narozenin,
protože jsem nebyla s rodiči, ale sama.
Když jsem k němu přišla,
po chvíli povídání
se ke mně přiblížil
a řekl mi,
že ke mně začíná něco cítit.
Bylo mi 16 let.
Jemu tou dobou bylo určitě takových 45 nebo 50.
Je nepříjemné o tom mluvit.
Řekl: „Karol, asi jsem se zamiloval,
a jestli z toho nic nebude, řekni mi to,
protože pak naše spolupráce nebude fungovat.“
Zlomilo mi to srdce, protože jsem si pomyslela...
že mě staví do situace, ve které
mě vydírá mými nadějemi a sny.
Bohužel, když jde o velký průmysl,
ženy se musí potýkat s hroznými věcmi.
Ne proto, aby se do něj dostaly.
Můžu vás ujistit, že žádná žena, která má sebeúctu,
nebude tolerovat jakékoli zneužívání, aby dostala, co chce.
Představte si, kolik holek, kolik žen, kolik lidí
se s tím ztotožní.
Neodvážila jsem se to říct rodičům.
Řekla jsem jim jen, že už nechci dělat hudbu.
Táta byl z toho zdrcený.
Byl zklamaný.
Několik měsíců jsme pak spolu nemluvili.
ZKLAMANÁ NECHUTNÝM JEDNÁNÍM BÝVALÉHO MANAŽERA
SE KAROL ROZHODLA S HUDBOU SKONČIT.
NASTĚHOVALA SE K TETĚ DO NEW YORKU
A ŠLA STUDOVAT ANGLIČTINU A PODNIKÁNÍ.
Ačkoli bych ráda podrobně popsala,
jak to bylo
těžké...
Nemáme na to dost času
a stejně bych o spoustě věcí nedokázala mluvit.
Protože myslím, že jako člověk
jsem si nikdy nedovolila
si je pamatovat nebo o nich mluvit.
Takže ne.
To nepůjde. Duvi, pojď sem.
Zničím si make-up.
- Je krásný. Mám z něj radost. - Jasně.
Ne! Cože? To je hustý!
STADION METLIFE
Je neskutečné, že tam zítra budeme vystupovat.
Ty vole.
NEW YORK
Když jsem odjela do USA,
osm měsíců jsem docházela k psychiatrovi.
V jednom kuse jsem brečela.
Když jsem se probudila, chtěla jsem jen spát a brečet.
Spát a brečet.
Připravili mě o sny a hudba mě zklamala.
O všechno jsem přišla.
New York miluju, ale pokaždé, když jsem tady,
si vzpomenu, jak jsem se sem poprvé přistěhovala.
Vrací se mi vzpomínky a pocity, o nichž jsem si myslela, že už jsou pryč.
Od návštěvy Portorika jsem se blíž k moři nedostala.
Kámo, nehecuj mě. Prolezu tudy.
Ne, já vím...
Mám chuť tam skočit.
Skočíme tam?
Když jsme přijeli na koncert do New Yorku,
zrovna jsem nacvičovala na MTV Video Music Awards.
Choreografii dělala Parris Goebel.
Udělám tohle...
- Pomalu, pomalu a bum! - Bum! Jo!
Spolupracovaly jsme poprvé.
- Byla jsem nervózní, ale... - Ne, vypadáš skvěle.
- Díky. - Jde ti to samo.
Možná ne úplně samo, ale...
Možná to tak vypadalo, ale umírala jsem u toho.
Chtěl jsem jí ukázat, že na to mám.
Pamatuju si, že když jsme dostali rozpis zkoušek,
řekla jsem týmu:
„Osm hodin zkoušek v kuse?“
Zkoušíme na turné, máme dva vyprodané koncerty...
Frustrovalo mě to. Fyzicky jsem se necítila na 100 %.
Karol, tady!
- Jsme z MTV. - Nádhera.
Vlezla jsem do řeky a udělalo se mi trochu špatně.
Bylo mi zle, protože jsem byla vyčerpaná.
Navíc
tenhle způsob života
je trochu stresující,
protože celý den mám kolem sebe nějaké lidi.
Kolem sebe i u sebe.
Jsem tady a až tady skončím,
čekají mě další a další věci.
Pořád se něco děje a pořád mám kolem sebe lidi.
Pořád.
Je těžké najít si chvilku klidu jen pro sebe.
Myslím, že ten den jsem zažila šok,
protože toho bylo fakt moc.
Dělo se toho hodně najednou.
Byla jsem unavená a říkala jsem si,
že chci pryč.
Máte v hlavě obrovský přetlak.
Nezvládala jsem to a rozbrečela jsem se.
Vzpomněla jsem si na dobu,
kdy jsem žila u tety v New Yorku,
brečela jsem v posteli a říkala si:
„Kdy budu slavná a kdy si lidi budou kupovat lístky na můj koncert?“
Uvědomila jsem si, že jsem se toho snu málem vzdala.
I když jsem se snažila držet se od hudby dál,
hudba si mě vždycky našla.
A došlo mi, že hudba je můj osud.
Super!
Zavolala jsem tátovi a řekla: „Tati,
asi zase začneme dělat hudbu.“
Táta šílel radostí.
Řekl: „Dostanu tě z toho za každou cenu.“
Moji rodiče zaplatili spoustu peněz,
aby mě vyvázali ze smlouvy s tím manažerem.
Na několik let se zadlužili.
Ale taky mi dali šanci na nový začátek, který jsem potřebovala.
Caro!
- Dobře. - Teď zpívala na zkoušce.
Stylové botičky.
Děsně sexy.
Dneska podepíšu největší smlouvu v životě.
Odteď bude moji hudbu vydávat Bichota Records
a distribuovat Interscope.
Jsem nadšená!
Podařilo se mi vlastnit svou hudbu a mít vlastní vydavatelství.
Když jde o největší, nejdůležitější, nejcitlivější rozhodnutí,
záleží mi na posledním detailu.
MILUJU SVOJI RODINU INTERSCOPE KAROL G
TECHNICKÁ ZKOUŠKA
Znělo to skvěle.
Jdeme správně?
Tudy.
Ahoj!
Chci si potom sama zkontrolovat pár konkrétních věcí.
Například světla
a kamery.
Nechal sis u mě v autě brýle...
Jo.
V Portoriku „bichota“ znamená „boss“.
Jo.
Šéf čtvrti, boss drogového podsvětí,
drsňák.
To slovo se mi líbilo.
Tak silně mě zaujalo, že jsem si říkala:
„A co slovo bichota?
Kdo je bichota? Co je bichota?“
Řekli mi:
„To by byla ženská.
Ale slovo bichota vlastně
neexistuje.“
Řekla jsem týmu: „Mám písničku s názvem ‚Bichota‘.“
A všichni říkali:
„Ne, Caro.
To nemůžeme riskovat.“
A já: „Ale bichota je něco jiného než bitch v angličtině.“
Můj tým trval na tom, že se tak ta písnička nemůže jmenovat.
Že to bude vypadal blbě a lidi mě zavrhnou.
Počkat.
Jedna z těch kamer musí zabírat celý nápis „Sezóna Bichota“.
„Ten výraz je moc silný.“
Tak říkám:
„Fajn, lidi, já to risknu. Písnička se bude jmenovat ‚Bichota‘.“
Bichota je ženská, která má vlastní firmu,
je vizionářka a je pořádně sexy.
Je to prostě bichota.
Teď mi lidi říkají bichota.
Myslím, že nejde jen o mě,
ale i o to, jak to slovo na lidi působí.
O to, co znamená být bichota.
Všechno je dobrý,
ale chtěla bych ty kameramany z loňska.
Přišlo mi, že si dávali víc záležet.
Z těchhle cítím, že jsou tu jenom pro peníze.
Ale fakt.
Kámo.
Vidíš, proč je důležité, aby tu byl Travis?
Sedím tu a dělám Travisovu práci.
Je to od něj obrovská neúcta.
Ado, zastav je. Promluvím si s kameramanem.
Myslím to vážně, promluvím si s ním.
Už to nevydržím.
Můžeš rozsvítit ranvej,
kde jsou tanečníci, prosím?
A zapneš obrazovky po stranách?
Chci to takhle.
Tu choreografii chci zabírat celou.
Všechny.
Skoro pořád,
než se dostaneme sem.
Tak jo, můžeme.
Jdeme na to.
A couváš s nimi.
Každý koncert je příležitost k vylepšení.
Vidím, že je šance, aby to bylo dokonalé.
I když je to předposlední show,
stejně ji budu chtít vylepšit,
aby ta poslední byla dokonalá.
Dobře. Na všech obrazovkách?
Ne, jen na bočních.
Celý tým táhne za jeden provaz.
Přesně tak.
Na druhém nebo třetím vystoupení
už jsme měli dokonale vyladěné kamery
a každý dělal, co měl.
- Jak se jmenuješ? - Chuckie.
- Čauky? - Chuckie.
- Chuckie, skvělá práce. Paráda. - Díky moc.
Ten záběr vypadá fantasticky. Nádhera.
- Děkuju. - Díky.
Vypadá to úžasně.
Rome, jseš borec.
Teď všechno vypadá parádně.
Super.
Panebože! To je nádhera!
Mám obrovskou radost!
V mém životě po mně šel pomyslný žralok, před kterým jsem se snažila utéct.
Ale musela jsem se mu postavit a převzít nad ním kontrolu.
Nechlubím se tím, kdo jsem nebo co jsem dokázala.
Říkám lidem, že to dokáže každý,
když si bude věřit.
Když kouknu na svůj život,
spolu s písničkou „Provenza“ jsem zase začala vzkvétat.
Písničkou „Provenza“ jsem se znovu propojila sama se sebou.
A to jsem chtěla vyjádřit.
Ženský svět, kde se ženy navzájem podporují,
cítí se dobře ve svém těle,
jsou šťastné, sebevědomé a klidné.
Tak by to mělo být.
Vy všichni, co tady stojíte,
skákejte se mnou.
Raz, dva...
Raz, dva, tři!
Jedeme!
V „Provenze“ jsem chtěla vytvořit svět,
kde jsou ženy soběstačné.
V tomhle duchu se nese celé album Mañana Será Bonito.
Miluju tě, Karol!
Klobouky, dámy!
To je moje vlajka!
Ať žije bichota!
TEĎ MI VOLÁ, ŽE MU CHYBÍM
KAROLINA HUDEBNÍ SKUPINA
Hrozně moc se těšíme.
Pro mnohé z nás je to poprvé, co hrajeme na stadionu
a jsme na turné s tolika lidmi.
Ano, poprvé.
Hrát pro tolik lidí, myslím, že 89 000...
Je fajn moct to zažít.
Karol totiž píše historii pro všechny latinskoamerické ženy.
Věřím v ženskou energii.
Spolupracovat s ženami je část mojí identity.
Tohle turné nám dává možnost ukázat ženskou sílu.
Ta následně inspiruje ženy, které se přijdou na koncert podívat.
Součást našeho poselství je, že to může dokázat každý.
Tady ji máme!
Jsem si jistá, že na koncertě i mezi fanoušky mám spoustu migrantů.
Podpora od mé latinskoamerické komunity mi otevřela dveře.
Latinoameričani byli první, kdo ve mě věřil
a umožnil mi být tím, kým jsem.
To je moje největší požehnání.
Nebýt mé latinskoamerické komunity, neměla bych žádnou kariéru.
Ani náhodou.
Vidím, jak sama trpí, i když to nepřizná.
Kouše se do rtů, aby zůstala silná.
Kolik hodin musí brečet,
aby pochopila, že to není láska?
Tak hodně štěstí.
Snaží se držet a nenaštvat se.
On dává ti víc lásky, protože tě nechce ztratit,
ale to už je jedno.
Už kvůli tobě nebrečím.
Dneska jí řeknu, aby tě opustila.
Zpívejte!
Holka, nech už toho šaška.
Kdyby mu platili za to, aby ti ubližoval, už by byl milionář.
Odteď je z něj tvůj nepřítel.
A jestli bude třeba, půjdeme se opít.
Vypijeme těch 200 panáků...
...na baru!
A budeme zpívat, dokud to nepřejde.
Dneska večer splním svoje poslání.
Řeknu mu: „Ten hajzl jseš ty, a ne já.“
Díky své latinskoamerické komunitě cestuju po celém světě
a můžu si plnit sny.
Četla jsem nějaké komentáře:
„Jasně, že vyprodává koncerty. Jsou plné Latinoameričanů.“
Takže my Latinoameričani nejsme lidi, nebo co?
Karol!
Pořád se mi chce brečet, protože před mnoha lety
jsem seděla doma, sledovala své oblíbené umělce
a říkala jsem si,
jak bych tohle mohla dokázat já.
Vím, že lidi říkají, že jsem ubrečená,
a mně to nevadí,
ale koukejte na to.
Líbilo by se mi, kdyby moje jméno znal celý svět,
a sním o tom a pracuju na tom každý den.
Ale jestli skončím jako umělkyně, která je známá jen mezi Latinoameričany,
budu hrdá,
protože mi dali to, o čem se mi ani nesnilo.
Zase bude brečet. Ne!
...a nikdo to nemůže popřít.
Zlato, zasloužíš si to. Víš, že tě lidi milujou.
Jsem dojatá.
To my všichni!
To je paráda!
Přátelé, překonali jsme rekord.
„Toto je nejvyšší návštěvnost na headline show
v historii tohoto stadionu.“
Dobře ty.
To je něco!
Ne!
No teda.
Dýchej, zlatíčko.
To je něco.
Karol!
Jsi nejlepší!
Ne. Jako bys na tu písničku vůbec nemyslela.
Říkáš to jako...
Reggaeton je freaky...
Začíná...
Tohle je lepší.
Reggaeton je freaky...
- Dobře. - Ale po svém, chápeš?
Když jsme chystali turné Bichota,
Jess mi řekla:
„Chceme přizvat nějakého umělce na zahájení turné.
Koho bys chtěla?“
A tehdy byl můj oblíbený umělec Feid.
Tak ho kontaktovali a probrali to s ním a jeho týmem.
„Domluveno. Feid zahájí turné.“
Po každém koncertu byla párty,
tancovalo se, twerkovalo...
Vzpomínám si, že jednou jsme soutěžili na Nintendu.
Cítila jsem takovou hravost,
jednou jsme se dotkli nohama a řekla jsem si: „Panebože.“
Je to kluk z Medellínu, který rád flirtuje.
Při loučení mi dal malou pusu a já všechno pochopila.
Aniž bych si to uvědomovala, rázem jsem psala písně o lásce a štěstí.
Můžu tě natočit?
Jo!
Ty mě natáčíš?
Dovolila jsem mu to.
Jsi můj přítel.
Jsi krásná.
Vypadám hrozně. Chtěla jsem nahrát storýčko, ale ne.
Vypadám strašně.
Vybudovali jsme si zdravý vztah.
Když jste měli ve vztahu špatné návyky,
je těžké s nimi přestat.
Na tenhle záběr tu čekám 20 minut.
Byl připravený.
- Koukni na moje vlasy. - No teda!
Rozumí mi a umí mi naslouchat.
Je hodně trpělivý a je rodinný typ.
Nikdy jsem si s nikým tolik nemalovala budoucnost jako s ním.
A druhá.
Tady!
Mám s ním krásný vztah, zdravý, zábavný, má všechno.
Zlato, jsme na tebe hrdí.
Ve vztahu nabízí a oplácí lidskost.
Mám takový pocit, že umřu mladá.
Takže se smrti nebojím.
Když umřete, spousta věcí se rozpadne
a taky po vás zůstane spousta práce a nedokončených věcí,
které měly svůj smysl.
Takže když dělám hudbu,
čas od času se ozvu Ovymu, aby věděl co a jak.
Řeknu mu: „Ovy, kdybych umřela, udělej něco s touhle hudbou a písničkama.“
Mám pocit, že mě čeká ještě spousta práce, a tak jsem pořád v jednom kole.
To mě nutí dělat věci rychleji.
Nebojím se smrti, ale toho, jakým způsobem umřu.
Praví fanoušci Karol G vědí,
jak moc miluju Selenu Quintanilla.
Hádej, kdo je tady!
Ahoj.
Ahoj Karol. Jak se máš?
- Moc mě těší. Jak se daří? - Dobře, díky.
Jsem nervózní.
SELENINA SESTRA
- Vážně? Proč? - Já nevím.
Pro spoustu mladých byla Selena hvězda, kterou poslouchali a obdivovali.
Pro jiné byla dokonce vzorem.
Mladistvý příslib úspěchu, jakého lze s talentem dosáhnout.
- Užij si koncert. - Ty taky.
Je pro mě čest, že jste tu.
Jsem hrozně nervózní.
Pořád si říkám, že nesmím brečet, na to jsem expert,
ale mám obrovskou radost.
STADION ASTRODOME
Žádná jiná latinskoamerická umělkyně neabsolvovala turné po stadionech.
Před 28 lety
to měla v plánu Selena Quintanilla, ale nikdy k tomu nedošlo.
Selena byla před polednem smrtelně raněna v hotelu Days Inn.
Byla rychle přepravena na operační sál,
ale asi o hodinu později zemřela.
Největší hudební hvězda současnosti. Všichni ji milovali.
Bude nám všem chybět.
Tisíce lidí z celé země
se přišly naposledy rozloučit se Selenou.
Proč pláčeš?
Máš krizi? Protože se cítíš bezmocná?
Protože jsi šťastná?
Stejně jako vy mám i já svůj idol.
Rozdíl je v tom,
že já tu osobu už nebudu moct poznat
ani si sní zazpívat
nebo si s ní promluvit.
Ale můžu jí zazpívat.
Navzdory té spoustě let a její nepřítomnosti
je hrozně inspirativní, že je tu pořád s námi
v srdcích tolika lidí.
Její rodina musí být hrdá,
když vidí, jak i po tolika letech
zůstává dodnes legendou.
Zpívejte!
Nahlas!
Hustý!
Tati!
Nevěděl jsem, že tu jsi!
Mám tě ráda!
- Kdy jsi přijel? - Málem jsem to prošvihl.
- Viděls všechno? - Všechno.
- Bezva. - Jsi blázen.
- Jo! - Dneska jsem musel podvádět.
Flákl jsem sebou o zem a přivezli mě na vozíku.
- Cože? - Letěl jsem sem letadlem.
Já věděla, že můj táta se nikdy nevzdává.
Přísahám Bohu, že jsem málem nestihl let.
Bylo tam asi deset odletů.
Jsem ráda, žes to nepropásl. Viděls to?
Všechno.
Při startu všechno vypadalo normálně.
Otočila jsem se a uviděla kouř.
A letuška vyšilovala.
Přistaneme ve Van Nuys.
Je to naléhavé. V kokpitu je kouř.
Udržíte letovou výšku?
Zážitek v letadle byl děsivý.
Ne tak kvůli tomu, co se mohlo stát,
ale kvůli tomu, kdo byl v tu chvíli se mnou.
Moje máma, táta, sestra, můj tým
a moje neteř Sofia, které je teprve rok.
Na palubě je 14 osob.
Všichni v letadle se s někým rozloučili po telefonu.
LETADLO MÁ PORUCHU.
NEVÍM, JAK TO DOPADNE, ALE MÁM TĚ MOC RÁDA.
Všichni panikařili,
ale já jsem asi vyšilovala nejvíc.
Superstar Karol G zažila v letadle perné chvilky.
Soukromé letadlo kolumbijské zpěvačky muselo nouzově přistát poté,
co se kokpit údajně zaplnil kouřem.
LETADLO KAROL G NOUZOVĚ PŘISTÁVÁ
Měla jsem z toho trauma.
Ne kvůli tomu letu, ale kvůli mé rodině.
Hele. To je úchvatný.
Krása.
Ne!
Hustý. Hele, už budou startovat.
Při návštěvě Texasu moje nadace Con Cora spolupracovala na projektu,
který umožnil studentům z Kolumbie studovat v NASA.
Díky.
Děkuju, pane Luisi.
Jak se máte? Dobře?
Jsou to moc chytré holky,
ale pocházejí z míst, kde mají málo příležitostí.
Zdravím!
Chtěli jsme pro ně udělat něco, co je inspiruje a motivuje.
Jo!
Je to úžasný zážitek.
Jsem nesmírně dojatá, šťastná a hrdá,
protože Carolina dává šanci tolika dívkám
a tolika snům.
Musíme říct kámoškám, že jsme potkaly Karol G.
Jo!
Nemůžu tomu uvěřit.
Já se zblázním!
To bude dobrý.
Máma se narodila do bohaté rodiny,
ale děda si našel jinou ženu,
takže namísto zajištěného života rázem neměli nic
a žili v chudobě.
Proč po mně chceš podpis?
Máma měla spoustu různých prací.
Byla servírka,
pracovala v obchodech...
Všichni si sháněli další práce a směny,
protože jich doma bylo šest.
Dva sourozenci odešli za prací do USA,
aby pomohli babičce a mámě.
Máma tu zůstala sama s babičkou.
Všichni to měli hodně těžké.
Měli jsme těžké dětství.
Ale taky jsme si byli blízcí.
I když to bylo těžké,
máma pro mě byla vzorem.
Teď prožívám hodně emocionální a krásné chvilky.
Tohle jsem nikdy nečekala,
ale děkuju Bohu.
To je krása, Carito.
Mami, sluší ti to. Ale neplač.
Proto děláme to, co děláme.
Nebreč, nebo rozbrečíš i mě.
Měla by ses cítit výjimečně,
protože máme to štěstí, že můžeme tohle všechno zažívat.
Právě proto, zlato. Protože...
už jsem to v sobě nedokázala držet.
Chtěl jsem ti říct...
Mám tě ráda.
- Bůh ti žehnej, zlato, za to všechno. - Ne, mami. Tobě.
Neplač.
Ale jak si na to zvyknout?
Jak se dá zvyknout na to, co zažíváme?
Říkáme si, že už jsme zažily všechno,
ale pořád se dějí další skvělé věci.
Takže si na to nezvykneme.
Ale Carito, až nás všechno přestane překvapovat,
už to nebude mít žádné kouzlo.
A Bůh ti žehnej, že s tebou můžu sdílet tyhle radosti.
Kdybych věděla, že se rodičům bude na turné tak líbit,
pozvala bych je hned od začátku.
Jsem neskutečně šťastná a vděčná, zlato.
To je hezký, mami.
Procestovala jsem svět
a poznala milé a výjimečné lidi.
Ale lidem doma se nic nevyrovná.
Proto je pro mě Kolumbie vším.
- Čau. - Čau.
Když jsem skončila turné po USA,
řekla jsem si: „Teď to musím dopřát svojí komunitě
a těm, kteří jsou se mnou od začátku.“
Za všechnu tu lásku a podporu, kterou mojí hudbě dali.
FESTIVAL MAÑANA SERÁ BONITO
V Medellínu to všechno začalo. Je to můj domov.
Proto jsem chtěla, aby tahle představení byla výjimečná.
Na zdraví, mami!
Tak co?
Upřímně řečeno, moje kultura mi dala všechno.
Naše víra a tradice se odrážejí v mojí hudbě.
Zlato!
A co já?
Bichota!
Řekněte mi, je něco lepšího než se narodit tady v Kolumbii?
Tohle jsem napsala včera po odchodu ze stadionu,
ale nepostnula jsem to.
Přišlo mi to přehnaně emotivní a trapné.
Ale rozhodla jsem se to postnout.
„Neumím popsat, jak se teď cítím.
Tady doma začal můj sen, touha a motivace.
Tady jsme udělali první krok.
To, kým jsem, jak se vyjadřuju, jak mluvím.
Všude s sebou vozím kolumbijskou vlajku.
Za poslední týdny jsem zažívala hodně stresu a úzkostí,
ale všechny poslední roky, hlavně ten uplynulý,
byly plné tvrdé disciplíny,
práce, odhodlání
a dávání víc, než jsem myslela, že je možné.
Dělám to pro sebe, pro vás a proto, abyste byli hrdí.“
Dál to číst nebudu.
Ahoj, Mexiko!
Nemůžu uvěřit, že začínáme turné po Latinské Americe
na místě, kde se cítím jako doma.
Karol!
Tohle bude nejlepší večer na světě! Zpíváme!
Pořádně to rozjedeme!
Raz, dva, tři!
Hej, Londýne!
LONDÝN
Je úžasné, kolik vás dnes večer přišlo.
Vím, že mnozí z vás v těchhle zemích
hledáte příležitosti daleko od domova a stýská se vám po rodinách.
Jsem moc vděčná za tu příležitost,
že vám dnes můžu přinést kousek domova.
Děkuju.
CURYCH
LISABON
Nahlas!
Jo!
...s kamerou.
Úplně nadčasový.
Nalíváme.
Hele.
Pošleme fotku skupině!
Poslalas ji?
Ukaž.
To je tvoje? Na zdraví.
- Na dnešní super výkon. - Na zdraví. Pošlu to.
Koukej na tu fotku, kámo!
To je hezký!
Ahoj, holka.
To není možný!
Co je to za krásný obraz?
Jak se máš?
To není možný! Ahoj.
Jak se máš?
Vyfotíme se spolu.
Stadion Santiaga Bernabéua v Madridu
byl vybrán jako závěrečné dějiště tohoto turné,
které zavítalo do mnoha zemí
a získalo si srdce všech Karoliných fanoušků.
Na poslední zastávku jejího skvělého mezinárodního turné
dorazí celkem 260 000 diváků.
Bude to první umělkyně,
která na tomto stadionu vyprodala čtyři koncerty v řadě.
Co budeme po turné dělat?
Taky mám spoustu práce, ale turné je moje oblíbená část.
Mám hromadu práce.
Ale turné bylo super.
Turné je...
naše všechno.
Každému z vás moc děkuju.
Mám vás ráda.
Budete mi moc chybět.
Dneska to bude jízda.
Ukážeme lidem, co jsme vytvořili,
jak jsme nadaní a hlavně požehnaní.
Splníme úkol, který jsme přijali.
Výzvu a příležitost požehnat spoustu lidí naším talentem.
Miluju vás.
Dneska to zandáme! Poslední koncert!
Bude nejlepší! Pojďme!
Jsem plně připravená obrátit list.
Ještě jsem nestihla začít nový projekt,
protože jsem pořád tady.
Karol!
Ale myslím, že tohle turné...
bylo v mnoha ohledech jako moje první láska.
Zpívejte!
Karol!
Občas si říkám, že mám na všechno ta správná slova, ale...
Ráda bych...
našla slova, kterými popsat,
jak se cítím jako člověk,
jak se cítím jako žena,
jak se cítím před vámi všemi.
A jestli
mi tohle album
dalo něco krásného,
tak to,
abych se naučila milovat sama sebe,
vážit si toho, kdo jsem bez ohledu na to,
co si o mně myslí ostatní.
A teď vám můžu říct,
že zítřek byl moc krásný.
Můj zítřek byl nádherný.
A z celého srdce vám věnuju tuhle píseň.
Jestli někdy odejdeš z domova,
vezmu tě do NASA.
Vezmu raketu a poletím za tebou.
A jestli ti nebudu nablízku a něco se ti stane,
pamatuj, že všechno v životě se mění.
A ať se stane cokoli,
slibuju, že tě nezklamu.
S tebou je mi nádherně,
a i kdybych chtěla, bez tebe bych to nezvládla.
Jsem šťastná jenom díky tobě.
A jestli umřu, vrátím se pro tebe.
S tebou je mi nádherně,
a i kdybych chtěla, bez tebe bych to nezvládla.
Jsem šťastná jenom díky tobě.
A jestli umřu, vrátím se...
S tebou je mi nádherně,
a i kdybych chtěla, bez tebe bych to nezvládla.
Jsem šťastná jenom díky tobě.
A jestli umřu, vrátím se...
S tebou je mi nádherně,
a i kdybych chtěla, bez tebe bych to nezvládla.
Jsem šťastná jenom díky tobě.
A jestli umřu, vrátím se
pro tebe.
Karol!
LOS ANGELES
KAROL S TÝMEM PROVÁDĚJÍ POSLEDNÍ ÚPRAVY PROSLOVU K PŘEVZETÍ CENY „ŽENA ROKU“
UDĚLOVANÉ ČASOPISEM BILLBOARD.
Chtěla jsem říct, že když se teď ohlídnu
a vidím celý ten proces, nic bych nezměnila.
Všechno, co jsem zažila,
od těch nejkrásnějších po nejbolestivější věci,
mě udělalo takovou, jaká jsem.
Když se dnes ohlídnu a vidím všechno, co mě to stálo,
ty slzy, oběti a všechno ostatní,
nevidím bolest.
Vidím spoustu vytvořených příležitostí
a všechna ta inspirovaná srdce.
Dnes je pro mě nejhezčí
moct se podělit o svůj příběh, který může inspirovat spoustu lidí.
Pojďte sem!
Přišla jsem předat cenu „Žena roku“ časopisu Billboard
la bichotě, Karol G!
Bichota!
Musím začít tím,
že celé roky,
spoustu let,
jsem byla velmi zklamaná, že jsem žena.
Tolikrát mě odmítli
a přišla jsem o tolik příležitostí, že jsem si říkala,
proč jsem se nenarodila jako muž,
abych mohla vyjádřit všechnu tu lásku, touhu
a vášeň pro hudbu.
Dlouho jsem těmhle věcem věřila.
Došlo mi, že když se nezmění moje prostředí,
musím se změnit já.
A změnila jsem se.
Odmítala jsem, aby mi bylo moje ženství překážkou
nebo definovalo mé schopnosti.
Místo toho jsem z něj čerpala sílu a důvod jít dál.
Nikdy nikomu nedovolte,
aby za vás rozhodoval,
aby říkal, jestli jste dobří nebo špatní,
nebo jestli máte hodnotu.
Nikdo nemůže stanovit vaši hodnotu jako člověka,
ženy nebo profesionálky.
Vy jste ta, kdo tvrdě dře,
kdo se potí, dosahuje výsledků
a zasluhuje si to.
Vždycky když mi řekli ne, našla jsem sílu, touhu a vše potřebné,
abych řekla, že to zvládnu.
A ve své hlavě jsem změnila „ženská to nezvládne“
na „koukejte, jak to ta ženská zvládá“.
„Koukejte, jak to ženské zvládají.“
NA TURNÉ KAROL G „MAÑANA SERÁ BONITO“ SE PRODALO PŘES DVA MILIONY LÍSTKŮ
NA 65 KONCERTŮ VE 23 ZEMÍCH,
COŽ Z NĚJ UČINILO TURNÉ S HISTORICKY NEJVĚTŠÍ NÁVŠTĚVNOSTÍ A VÝDĚLKEM
MEZI LATINSKOAMERICKÝMI UMĚLCI.