Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Hvordan roer vi nervene? Jeg har aldri hatt problemer med det før.
- Vi tar en shot. - Ja.
Ja, jeg trenger en shot.
- Skål. - Nå skal vi briljere.
Skål for alt forarbeidet vårt,
så folk ser innsatsen vår disse dagene, ukene og månedene.
Helt siden jeg var liten har folk sagt: "Karol, den drømmen er ikke noe for deg."
Ifølge dem var det feil sjanger for meg.
Jeg kom fra feil del av verden...
Men... Hva om jeg lot være å se på dette som hindringer,
og gjorde det om til min sterkeste side?
Jeg var ensom som en løshund
Prøvde å fylle tomrommet Siden jeg ikke hadde deg
Å nei
Én dag elsket du meg, den neste dagen ei Jeg kan ikke forstå det
Prøver å ikke miste forstanden Men her skal jeg holde ut
Å gå på stram line og se stupet Du er årsaken til mine vrangforestillinger
Si til henne at jeg ikke misunner henne For det gjør ikke vondt lenger
Før brant det, nå er det lunkent
Jeg husker at jeg snakket med månen
Og ba solen Om å gi tilbake min første kjærlighet
Den søvnløse natten Ble jeg venn med alkohol
Men ikke for å glemme deg
Syng det høyt!
Siden da har det som var svart-hvitt Begynt å få farge
Og det er derfor jeg understreker At du er for sent ute
Den båten har seilt for lengst
Og jeg kastet bildene av deg Til og med rammene
Nå fester jeg hele natten Og gråter ikke lenger
Hvis det var lett for meg å falle Så er det lettere å reise seg
Jeg er klar. Hvordan begynner vi?
Kom, vesla!
- Trommen... - Med trommen, så det høres bra ut.
Nei, det kan vi ikke.
Fabio med en guacharaca.
Juan Guillermo spiller tromme.
Og jentungen synger!
En, to, tre...
Dans!
Musikk kom inn i livet vårt via pappas familie.
Pappa, onklene mine... Alle synger.
Alle barndomsminnene mine kan knyttes til drømmen om å bli sangerinne.
Jeg gjorde det som jeg mente at jeg var skapt for,
nemlig sang og musikk.
Kan Karol G komme på scenen?
En ung sangerinne fra Antioquia som i dag debuterer på colombiansk tv.
Jeg har fått synge mange steder før, men ikke for et så stort publikum.
Hvordan blir jeg en grenseoverskridende artist?
Jeg har jobbet mot det målet i 16 år.
At folk skal høre på musikken min når jeg er borte,
at jeg skal bli uforglemmelig.
Det er ingen hemmelighet at få kvinner synger reggaeton og urban musikk.
Urban musikk har fått stempel seg som musikk for menn.
Så da folkene på radiostasjonene så en kvinne, sa de: "Nei, dette er for menn."
"Hvorfor det," spurte jeg.
Til en viss grad føler jeg at jeg nærmer meg det målet.
Karol G!
BESTE NYE ARTIST
Men lykke handler ikke bare om salgstall eller lyttertall.
Den beste fansen.
Alle skjønte at dette var et høydepunkt i karrieren min.
Men inni meg føltes det som at jeg mistet mitt sanne jeg.
Kjærlighet kan få en til å føle seg overlykkelig.
Men samtidig kan den ødelegge ens drømmer og alt man har rundt seg. Alt man er.
Når jeg hørte en låt på radioen som liten, så ble jeg som forvandlet.
En låt ga meg muligheten til å drømme, til å føle,
til å visualisere meg selv.
Derfor lager jeg musikk.
Det gjenstår fremdeles mye arbeid. Men hvis jeg hadde gjort suksess tidligere,
ville jeg ikke ha vært like beredt, og trolig gått glipp av mange muligheter.
Lat som at du har en hit her.
PRODUSENT
Det funket. Nå trenger du ikke å gjøre det lenger.
16 år med hardt arbeid har styrket mitt sinn, mitt hjerte, mine visjoner.
Så når jeg nå vet hvordan det er å ha et slikt monster å hanskes med,
så kan jeg styre det. For det kan fort ta overhånd.
Jeg liker det. Herlig når du sier: "Shakira, Shakira."
SØSTER/MANAGER
- Jeg håper at hun liker det. - Hun elsker det. Jeg skriver til henne nå.
Jeg sier: "Ring når du får mulighet."
Jeg fikk sjansen til å prate med henne. Hun fortalte meg personlige ting.
Da ga alt mening. Jeg bare: "Dette er sangen."
Det var veldig vondt å avslutte det forrige forholdet mitt. Svært vanskelig.
Når jeg våknet opp, føltes det som at jeg skulle dø.
Jeg følte meg verdiløs som menneske.
Jeg kunne ikke se for meg suksess eller storhet.
Det føltes som at det var umulig å unnslippe og overvinne det.
Når man har vondt hele tiden.
Man har det vondt, men likevel vil man ikke forlate årsaken til smerten.
Det var faen meg et mareritt.
Et rent helvete.
Det eneste positive som kom ut av det, var at jeg gjennom sangene
kunne være et talerør for mange som iblant ikke klarer å uttrykke følelsene.
Si til den nye jenta At jeg ikke konkurrerer...
Ta det om igjen. At jeg ikke konkurrerer om menn
"Jeg vil snakke om dette, og dette, og dette, og dette."
Så jeg gikk i studio og begynte å skrive for å lette hjertet mitt.
Selv livet mitt ble bedre
Du er ikke lenger velkommen her
Jeg så at kjæresten din angrep meg Det gjør meg ikke sint, jeg bare ler
Jeg har ikke tid til det som ikke gir noe
Jeg endret kurs Tjener penger for moro skyld
KEITYN KOMPONIST
Fyller opp kontoen, konsertene Parkeringen og passet
Det meldes at jeg er tøffere Nå viser det seg at du vil tilbake
Vi lagde mye musikk. Og slik ble "TQG" til.
Hør på dette.
SHAKIRA SENDER VOKAL TIL "TQG"
- Ja da. - Hvordan...
- Ja. - Der.
Hører du? Den tredje.
Fantastisk vokal, eller hva?
Jeg begynte nesten å gråte da jeg hørte på det i bilen.
Vokalen var helt fantastisk.
FILMING AV MUSIKKVIDEO TIL "TQG"
Så kult!
Går det bra?
- Dette er flere fra teamet mitt. - Hei sann!
- Er vi klare? - Ja.
Kom igjen. Tenk at du er her.
Karol, hvor er vi?
Vi filmer videoen til "TQG" i Barcelona.
Klokken er 03.30 på andre dag.
Så kult. Skikkelig bra. Fantastisk forestilling. Jeg liker det.
- Ha det. - Å, vennen.
Takk for alt. Du aner ikke hva dette betyr for meg.
Tusen takk.
Takk til hele teamet. For innsatsen deres, for alt. Glad i dere! Takk!
Prosessen med å komponere dette albumet tok meg omtrent to år.
Det er det ærligste albumet i karrieren min.
Låtene på albumet forteller
en personlig historie som jeg opplevde.
"Mañana será bonito" var bare et mantra som jeg lenge gjentok for meg selv.
Liksom: "Det er ille nå, men morgendagen byr på nye sjanser. Den blir vakker."
Gi meg tid Jeg er ikke på mitt beste
Men jeg blir bedre litt etter litt, ja
I dag er jeg nede
Men jeg vet at morgendagen blir vakrere Annerledes
En annen stemning Et annet miljø
I dag er jeg i minus 20 Men folkene mine lader meg opp
Og mens jeg helbreder hjertet Så drar jeg ut på havet for å utnytte sola
Det er greit å ikke ha det bra...
To uker før albumutgivelsen ble jeg syk. Oppkast, vondt i magen. Skikkelig dårlig.
Fordi det var mange låter som handlet om meg.
Jeg trodde ikke at det skulle bli et stort album. Jeg trodde det var for personlig.
Morgendagen blir vakrere
Nemlig. Vi gjør det bare...
Sånn, ja.
Hva driver du med?
Bare tenker på livet. Og prosjektet.
Få se...
Vi er på Ibiza og fullfører albumet
Mañana será bonito.
To uker etter utgivelsen fremfører Karol låter fra albumet.
Vi begynner med en av de nye låtene.
Vi begynner med et refreng. Få høre om dere kan dette.
Syng høyere!
Elskling!
Ikke spill den låten for meg når jeg er full, for faen!
Den første kvelden ropte folk: "Spill den låten!"
"Kan du den allerede?" Jeg sang a cappella fordi jeg ikke hadde øvd med bandet.
Etter tre dager sang jeg nesten alle låtene, og de kjente dem.
Nå?
Låtene handler om ting som hun har opplevd.
Vi kjenner oss igjen i dem fordi det er tilværelsen for mange mennesker.
Men?
JEG FANT DEN!
Hun hjalp meg gjennom et vanskelig samlivsbrudd.
Vi har gode og dårlige dager, men som hun sier: Morgendagen blir vakker.
Hun får oss til å føle at vi er sterke nok på egen hånd. Det er kvinnemakt.
Kan vi ta en liten prat?
For du har kommet på førsteplass på Billboard-listen.
Elskling!
Se!
Bare to latinamerikanske artister har klart det før.
Hvem da?
J. Lo med sitt album på engelsk og Selena med sitt album på engelsk.
Tenk at jeg har noe felles med Selena! Så kult!
Syng!
Gratulerer med alt som skjer nå, vennen.
Men vet du hva? Du fortjener dette. Du har jobbet hardt.
Men en vakker dag kommer vi ikke på førsteplass.
Det må du forberede deg på, for det har skjedd med alle, også idolene dine.
Alle store artister i verden opplever det samme.
Glad i deg, pappa. Takk for alt. Glad i deg.
- Glad i deg. Ha det. - Ha det.
Skjønner du? Pappa ligger bestandig i forkant av alt.
Hele livet har han forberedt meg på dette. Og for første gang...
Pappa har aldri sagt dette før.
For første gang sa han at jeg må være klar for ikke lenger å havne på førsteplass.
Jeg sa til teamet: "Jeg har en idé. Vi tar en stadionturné."
Tidenes første stadionturné med en latinamerikansk artist.
En av managerne mine sa: "Vi hadde nettopp en arenaturné.
Hvem kommer til stadionene?
De så deg jo i fjor."
Det vil ta ett til to år å forberede en stadionturné.
Du har jobbet hardt.
Så klart.
Du har stått på, og du har brukt over ett år på å lage albumet.
Kvalitet krever tid.
Et legendarisk album uten turné? Det skjønner jeg ikke.
Jeg er lei for det.
- Jeg er stolt av deg. - Takk.
Hva med fremtiden? Hvor ser du deg selv om 10-11 år?
Når jeg blir stor, vil jeg bli sangerinne.
- Som hvem da? Hvem er idolet ditt? - Thalía.
- Hva synger hun? Si navnet på en låt. - "Piel Morena."
Hvordan går den?
Du er...
Jeg så at hadde Carolina talent allerede da hun var svært ung.
Hun var så glad i musikk. Hun lagde sanger om alt hun så.
Hun kunne imitere alle låter hun hørte.
Da jeg var 11-12 år gammel, så husker jeg godt at pappa sa til meg:
"Her er en film for deg."
Selena, kom hit. Kom hit, vennen.
- Liker du å synge foran folk? - Jeg elsker det, pappa.
- Man kan liksom føle dem når man synger. - Det er en herlig følelse.
Man må være den man er.
Hun begynte hjemme sammen med søsknene sine, familien, faren.
Hun kjempet mot folk som sa at den sjangeren var forbeholdt menn.
Hun satset for fullt, med stor entusiasme.
Etter å ha sett filmen og henne
så fikk jeg enda mer lyst til å bli sangerinne.
Alle drømte sikkert om å bli musikkstjerne da de var barn.
Men her på El Factor XS
kan alle 8-15 år gamle colombianske barn med talent,
gjøre drømmen til virkelighet.
Jeg husker at jeg begynte å se reklame for El Factor XS på tv.
Pappa ordnet opp og kom hjem med nummeret. Han sa: "I morgen skal vi prøvespille."
Jeg sa: "Jeg vil ikke." Jeg hadde faktisk ikke lyst.
Er du nervøs, Carolina?
Veldig.
Vi var elleve.
Av de elleve ble seks valgt ut, og jeg ble luket ut.
Foreldrene mine ble lei seg. Men siden jeg var så ung, ga jeg blaffen.
Likevel, det var der det begynte.
Jeg startet prosjektet med pappa.
Vi dannet et arbeidslag der han og jeg hadde flere roller.
Vi la opp ruter med kart, og vi dro ikke bare til storbyene.
Vi dro innom den ene småbyen etter den andre.
Vi holdt på i halvannen til to måneder om gangen.
Hei, alle sammen.
I dag er jeg hos Mega Bogotá i Corferias fra kl. 14-16. Jeg skal skrive autografer...
Det var et stort miljø her i Medellín. Det er det fortsatt.
Men på den tiden var det mange nye artister med populære låter.
Det var fint at folk hørte på lokale talenter.
Inntektene fra konsertene og alt annet ble investert i prosjektet.
Første konsert er overstått. Vi går videre til nummer to.
Vi brukte ingen penger på oss selv. Alt ble investert i prosjektet.
Jeg tror at hardt arbeid bestandig vil ha en betydning. Mottoet mitt er:
"Forskjellen på ordinært og ekstraordinært er 'ekstra'."
Selv om teamet ikke var enige,
har Karol besluttet å fortsette med stadionturneen.
Karols team har bygd en nøyaktig kopi av scenen
for å øve på og perfeksjonere hver eneste detalj på turneen.
- Santi. - Det er ikke noe tak. Se.
Kan du se det for deg med skyene bak?
På forrige turné opptrådte vi på arenaer med 10 000 - 15 000 tilskuere.
Men til Mañana será bonito var det spillesteder med plass til opptil 90 000.
Jeg hadde aldri følt så mye press.
Ja!
Vi har et stort team bak kulissene som skal skape en spektakulær forestilling.
Folk aner ikke hva Karol G finner på. Men hun overrasker alltid.
Og jeg må være på mitt beste...
Se, jeg har fått gåsehud.
...fysisk...
Mesteren, for faen!
...psykisk og følelsesmessig for å være forberedt på en verdensturné.
Sånn, ja. Merker du forskjellen?
Med den endringen går luften lettere gjennom.
Jeg har også en helsetilstand som medfører økt vekt,
og det er bestandig blitt kritisert.
Karol får daglig behandling
for en hormontilstand som påvirker insulinnivået.
Kroppen min... I dag våknet jeg med sixpack-mage. Veldig slank.
I morgen er jeg kanskje oppblåst og hoven,
med oppblåst mage, og jeg kan ikke styre det.
Jeg synes at det ser likt ut,
som alle konsertene mine.
Si hvem jeg må ha med, så henter jeg teamet.
PRODUKSJONSDESIGNER
Så gjør vi noe annet.
PRODUKSJONSLEDER
Det skal være en stadionkonsert. Jeg må skape en ny opplevelse.
Jeg må alltid gi folk mer enn de forventer.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal forklare at jeg føler...
Det er ingen fremgang. Resten utvikler seg.
Musikken er bedre og vi investerer mer penger.
Men her har vi bare lagt til enkelte småting, uten at det skjer noe nytt.
Jeg sliter med å sove.
Men søvnmangel har også gitt meg de beste ideene.
Når jeg legger meg, kommer ideene til meg. Og de vekker meg.
Jeg er i ferd med å sovne, og plutselig...
"Vi kan gjøre det sånn!"
Hei, Jules. Det er Caro. Altså...
Dette er haien, ikke sant?
La oss si at dette er scenen, og at tilskuerne er her. Her står de.
Dette er haien. Jeg står oppå den.
Når "Bichota G" slutter og du kommer inn under "Oki Doki".
Og jeg kommer ned midt på.
Idet "Oki Doki" begynner, marsjerer dere.
Da står dere stille på sidene, og jeg synger:
Jeg forlot kjæresten jeg hadde
Jeg sa: "Jeg har en idé.
Jeg vil komme ut på en hai. Men ikke en oppblåsbar hai.
Den må se ut som om den er laget av stål, for den skal symbolisere noe sterkt."
Vi går fremover, vi går til sidene, vi tar en kanon.
Det blir en kombinasjon av ulike ting før det skjer for mye annet.
Perfekt.
Så utrolig kult.
- Hvor skal jeg føres med denne? - Til scenen. Når folk...
Skal jeg føres på scenen med den? Mener du alvor?
- For folk ser meg når jeg går. - Kan dere kjøre meg?
De vil bare at du skal være inni der!
24 TIMER FØR FØRSTE KONSERT
Helt utrolig, altså.
Så kult, mamma!
MARTHA NAVARRO KAROLS MOR
Og øynene er røde. Eller rosa.
Å, vennen min. Den hjernen din altså...
Det er alltid en viss risiko. Og vi tok sjansen.
Vi sa: "Nå satser vi for fullt. Går noe galt, fikser vi det."
Hva skjer når man ikke er klar?
Da gjør man seg klar.
Man kan ikke gi seg bare fordi man ikke er klar. Man gjør seg klar til dyst.
Jeg sier at jeg kan begynne på låten...
Jeg er her: "Bichota G"... Og jeg dukker opp på skjermen.
Det er AMG... Kameraet kommer nærmere.
Da, da, da, billetten... Haien kommer ut, og jeg står der.
- Vi har ikke lys. - Hvorfor ikke?
Ikke nok plass, for skjermen kan ikke stå hvor som helst.
Man trenger 20 personer. Det blir ikke presist.
Hva prøver vi på? Hvorfor må vi ha plass her?
Ok. Når man åpner døra...
Hvis sidene er opplyst, ser man ikke noe bak.
Men når man flytter alt tilbake hit...
Dessuten flyttet vi lysene på grunn av heisen. Vi har ikke flere lys.
Så hent dem tilbake.
Vi har én dag på oss.
KLOKKEN 03.00
Jeg er redd tiden løper fra oss.
- Nei, Travis. Ikke vær trøtt. - Hva er klokka?
Jess!
"Mi ex tenía razón"-videoen har spredd seg overalt.
Hva har hendt?
PERSONLIG ASSISTENT
Hvordan kommer jeg meg opp?
Fokussporet på albumet er en låt som heter "Mi ex tenía razón".
Vi lagde en spektakulær video, veldig søt. Låten betyr mye for henne.
Og i dag har dessverre videoen lekket ut. Vi vet ikke hvordan.
Folk skjønte at noe hadde lekket ut. Jeg har jobbet med den i mange måneder.
Det er surt med lekkasjer, for vi gjør en fantastisk jobb.
Vi tenker ut strategier for alt, og så skjer dette.
Og dessuten... Hvordan i helvete kan noe sånt skje?
Jeg bekymrer meg for mye og klarer ikke å konsentrere meg.
Jeg klarer ikke å sette pris på ting fordi jeg bekymrer meg for at ting skal gå galt.
Dette er en helt spesiell dag.
Det skaper sterke følelser og engstelse på samme tid.
For jeg tror at det er utsolgt. Det var drømmen vår, og den er blitt virkelig.
Stram til her. Kom igjen.
KAROLS SANGPEDAGOG
Bra. En gang til.
Veldig bra. En gang til.
Pass på bak deg!
Ha det!
- Er du klar? - Nei.
Det er en del av meg som går inn i en annen sinnstilstand.
Inni meg er jeg liksom: "Jeg er Bichota. Jeg skal på scenen og ta dem med storm."
Når jeg skal på scenen, må jeg glemme alt annet som foregår.
Øvingene, ting som kanskje ikke er perfekte, en låt som ble lekket ut...
Jeg overbeviser meg selv om at den er min, at jeg er uovervinnelig, så jeg kan gå ut.
Og jeg får alle til å føle den samme positive energien som jeg har i hodet,
så vi går ut på scenen i samme stemning.
Hei, Las Vegas!
Hvordan har dere det?
Er vi her for å ha det gøy? Ja eller nei?
- Ja eller nei? - Ja!
På den første konserten i Las Vegas oppdaget jeg at det som kameraene filmet,
ikke var det jeg hadde drømt om.
Dette med kameraene på konserten var svært viktig.
For på en stadion så ser 80 % av publikum konserten på skjermene.
Nå er det ingenting på skjermene.
- Ingenting. - Der er hun.
Ser du henne? De ser på den skjermen.
Jeg snudde meg og sa: "Ado, det er problemer med kameraene. Hva skjer?"
Signalet kom og forsvant.
Jeg sa: "Ado, kvaliteten på det kameraet er ikke riktig.
Bildet er uklart. Hva skjer egentlig? Det er et problem med kameraene."
Og vi hadde mange kostymeproblemer. Mange.
Det var frustrerende, for jeg syntes ikke at vi var på det nivået som jeg ønsket.
Etter konserter hilser jeg vanligvis på alle og feirer.
Men her gikk jeg rett i garderoben og sa: "Ring til denne, denne og denne personen."
Jeg var veldig sint, for det var den første konserten.
Jeg glemmer ikke den dagen, for det var et hardt slag. Det var trist.
Jeg var skuffet over alle.
Du presser på hele tiden og tviler på deg selv. Vi har et par småting å fikse.
Men dette er helt utrolig. Du må ha litt tiltro.
Dette er noe helt annerledes. Og det gjør det fantastisk.
Det gjør deg fantastisk.
Det er lett å tvile på det vi driver med, for alt går så fort og det er litt manisk.
Men ingen vet det, utenom oss.
Det kunne ha gått bedre, og vi forbedrer det, men...
Nei, det er meg. Jeg klarer ikke å forklare det, for hver dag prøver jeg å...
Da jeg våknet i dag, elsket jeg alt. Men... Det er meg.
Jeg klarer ikke å stoppe opp og være fornøyd.
Jeg finner stadig noe, hver eneste dag.
- Hele tiden. - Du vil at det skal være perfekt.
Det er som om det er en psykisk lidelse. Jeg kan ikke forklare det.
Det skjer ikke noe med meg, men jeg ser det på videoene.
Jeg har sagt det til Joha i tre dager. "Jeg er blitt så tynn."
Jeg er så tynn. Jeg tar meg ikke bra ut lenger.
Alt er... Det er aldri...
Det blir aldri noe. Jeg sier aldri: "Så kult!" Det er bestandig...
I dag våknet jeg i dårlig humør. "Hvorfor lot jeg meg selv bli så tynn?"
Jeg vil stadig spise, for jeg er for tynn. Og det virker ikke som om noe er riktig.
Det er alltid slik. Jeg stiller hele tiden spørsmålstegn ved alt jeg gjør.
Og jeg får aldri ro i sjelen, for jeg vil
at turneen skal bli minneverdig for alle. Men jeg tenker: "Det er ikke minneverdig."
Og så begynner jeg å finne feil ved alt.
Sånn har jeg det hver eneste dag med alt.
Med musikken, med det jeg gjør, med hvordan jeg snakker, kler meg og ser ut.
Det er så kjipt, for en annen del av meg synes at det går kjempebra.
- Gir dette mening? - Ja da.
Kutt ut.
Ja.
Du kan sette deg her.
Se her!
- Jeg hadde ikke sett det. - Det er dåpsbildet mitt.
Se på stilen som jeg kjører her. Hatten.
Å gud, jeg hadde ikke sett dette bildet.
Så søtt.
Jeg hadde kort guttefrisyre fordi jeg barberte hodet da jeg var liten.
Denne konserten som jeg synger på, var en stor reggaeton-konsert.
Hovedartisten var Don Omar.
Her må jeg ha vært 16 eller 17 år gammel.
Bare se.
Helt vanvittig.
Jeg lurer på hvordan du begynte med musikk.
Jeg begynte sammen med kollegaene mine og så deres utvikling.
Jeg brukte litt lenger tid, for jeg var kvinne i en mannsdominert sjanger.
Det var ikke mange kvinner.
Det at jeg var kvinne, var et stort hinder for karrieren min.
I en alder av 16 år fikk Karol støtte av foreldrene
til å reise til Bogotá på egen hånd for å følge musikerdrømmen.
Det var en person som sa at han skulle være manageren min. En stor impresario.
Han pratet om et fantastisk prosjekt som han hadde for meg,
og alt som han ville gjøre med musikken min.
I Bogotá begynte Karol å jobbe med en ny manager.
Det nærmet seg bursdagen min, og jeg var i Bogotá.
Denne personen sa at han hadde arrangert noe hjemme hos seg for å feire bursdagen,
for foreldrene mine var ikke der. Jeg var alene.
Jeg kom hjem til ham. Og etter å ha pratet litt, kom han nærmere meg
og sa at han hadde begynt å få andre følelser for meg.
Jeg var 16 år gammel.
Og på den tiden må han ha vært 45-50 år gammel.
Et ubehagelig tema.
Han sa: "Karol, jeg tror at jeg er forelsket.
Si ifra hvis det ikke blir noe av, for da funker ikke dette musikkopplegget."
Dette var hjerteskjærende, for jeg tenkte:
"Du setter meg i en situasjon
der det stilles betingelser for mine håp og drømmer.
Dessverre er det slik i de store bransjene at kvinner må tåle fæle ting.
Og ikke fordi de vil ha noe, for jeg kan love
at ingen kvinne med selvrespekten i behold lar seg misbruke for å oppnå sine mål.
Bare tenk på hvor mange jenter, kvinner, mennesker det er som kjenner seg igjen.
Jeg turte ikke å si det til foreldrene mine.
Jeg sa bare at jeg ikke ville fortsette med musikk.
Det gjorde veldig vondt for pappa.
Han var skuffet.
Pappa og jeg snakket ikke sammen på flere måneder.
På grunn av den tidligere managerens overgrep sluttet Karol med musikk.
Hun flyttet til sin tante i New York for å lære engelsk og bedriftsledelse.
Selv om man gjerne vil forklare, bit for bit,
hvor vanskelig det var...
Jeg ville ikke hatt nok tid,
og jeg kunne ikke ha pratet om alt jeg ville.
For jeg tror at jeg som person aldri lot meg selv
huske det eller snakke om det. Så nei.
Vi kan ikke fortsette. Kom, Duvi.
Sminken blir ødelagt.
- Alt er bra. Jeg er så glad. - Så klart.
Nei! Er det mulig? Imponerende!
Det er helt fantastisk at vi skal spille der i morgen. Dæven.
NEW YORK
Da jeg dro til USA, fikk jeg behandling i åtte måneder hos en psykiater.
Jeg bare gråt og gråt.
Når jeg våknet, ville jeg bare sove og gråte.
Sove og gråte.
Drømmene mine ble tatt fra meg. Musikk- livet hadde skuffet. Alt ble tatt fra meg.
Jeg elsker New York, men hver gang jeg er her, minner det meg om da jeg flyttet hit.
Det vekker minner og følelser som jeg trodde jeg hadde lagt bak meg.
Dette er det nærmeste jeg har vært havet siden vi var på Puerto Rico.
- Kutt ut. Jeg kommer meg gjennom. - Nei da. Jeg vet at du...
Jeg har lyst til å hoppe uti. Skal vi gjøre det?
Da vi kom til New York for å opptre på MetLife,
så øvde jeg til MTV Video Music Awards.
Parris Goebel sto for koreografien.
Jeg kommer bare...
- Sakte, sakte... og pang! - Ja!
Det var vårt første samarbeid.
- Jeg var nervøs, men nå... - Nei da, du ser flott ut.
- Takk. - Det er lett for deg.
Kanskje ikke lett, men...
Jeg får det til å se lett ut, men inni meg var det fælt.
Jeg ville vise at jeg dugde.
Jeg husker at da vi fikk øvingsplanen, så sa jeg til teamet:
"Åtte timers øving i ett strekk?"
Øving til turneen, spille på to utsolgte konserter...
Jeg var frustrert fordi jeg ikke følte meg bra.
- Karol, her! - Vi er fra MTV.
Jeg gikk uti en elv og ble litt syk.
Jeg følte meg syk fordi jeg var utmattet. Dessuten...
Denne livsstilen er litt stressende, for jeg må omgås folk hele dagen.
De er rundt meg, tett på.
Nå er jeg her. Og etterpå må jeg gjøre det ene etter det andre.
Det er bestandig noe, og det er stadig folk der. Hele tiden.
Det er vanskelig å få tid til å kunne være i fred.
Jeg tror at jeg fikk sjokk den dagen, for det ble rett og slett for mye.
Det er så mye som foregår samtidig. Jeg er sliten, og bare...
"Jeg vil ikke være her."
Det er så mye å gruble på. Jeg taklet det ikke, så jeg begynte å gråte.
Og jeg husket
da jeg var i New York hos tanten min, og jeg gråt i senga og sa:
"Når vil folk kjenne igjen ansiktet mitt eller kjøpe billetter for å se meg?"
Jeg husket at jeg nesten ga opp den drømmen.
Og selv om jeg prøvde å holde seg unna musikken, så førte den meg stadig tilbake.
Jeg skjønte at det var skjebnebestemt.
Godt jobbet!
Og jeg ringte pappa og sa: "Pappa, jeg tror...
...at jeg vil begynne med musikk igjen."
Pappa ble helt gæren.
Han sa: "Jeg skal få deg vekk derfra, samme hva."
Foreldrene mine gjorde store økonomiske oppofrelser
for å få meg fri fra kontrakten med manageren.
De hadde gjeld i årevis.
Men de ga meg en tiltrengt sjanse til å starte på ny frisk.
Caro!
Hun sang på øvingen.
Skoene til looken min. Veldig sexy.
I dag undertegner jeg mitt livs største kontrakt.
Nå utgis musikken min på Bichota Records, distribuert av Interscope.
Jeg er kjempespent!
Jeg eier min egen musikk og har mitt eget plateselskap.
Når det gjelder de største og viktigste beslutningene,
så er hver minste lille detalj viktig for meg.
GLAD I ALLE I INTERSCOPE-FAMILIEN KAROL G
TEKNISK PRØVE
Det hørtes kjempebra ut.
Er dette riktig vei?
Denne veien.
Ha det!
Jeg vil... Når vi gjør dette, er det visse ting jeg vil sjekke.
Som lysene.
Og kameraene.
Du la igjen brillene i bilen min
Ja.
"Bichote" betyr "Big shot" på Puerto Rico.
Ja.
Sjefen i nabolaget, narkolangeren, tøffingen.
Jeg elsket det ordet.
Det var så mektig at jeg spurte:
"Men hva skjer med en bichota? Hvem er en bichota? Hva er en bichota?"
Svaret var at det er en kvinne. Men en bichota finnes faktisk ikke.
Jeg sa til teamet: "Jeg har en låt som heter 'Bichota'."
Og alle var liksom helt:
"Nei, Caro. Vi kan ikke ta sjansen."
Jeg svarte: "Men dette er ikke en sånn bichota."
Teamet insisterte:
"Låten kan ikke ha det navnet. Det tar seg ikke bra ut. Folk vil avvise deg."
Stans.
Og vi trenger et av disse kameraene for å få med hele "Bichota Season".
"Nei, men det er et sterkt uttrykk." Og jeg bare:
"Ok, folkens. Jeg tar sjansen. Låten skal hete 'Bichota'."
Bichota er en som eier sitt eget firma, en kvinne som har visjoner, som er sexy.
Hun er en bichota.
Nå kaller folk meg bichota.
Det handler nok ikke bare om meg, men om hva folk føler rundt det uttrykket.
Hva det innebærer å være en bichota.
Alt er kult, men jeg savner kamerafolkene fra i fjor.
De var mer dedikerte, de brydde seg mer.
Disse folkene er bare her fordi de får betalt. Jeg mener det.
Min venn. Skjønner du hvorfor det er viktig at Travis er her?
Jeg sitter her og gjør jobben til Travis.
Det er ekstremt respektløst av ham.
Slutt, Ado. Jeg må snakke med kameramannen.
Jeg mener det, jeg må snakke med ham. Jeg orker ikke dette mer.
Kan du lyse opp scenen der danserne er? Vær så snill.
Og skru på skjermene på sidene.
Det er sånn jeg vil ha det.
Koreografien skal gi et fullstendig bilde av alle sammen,
nesten hele tiden, til vi kommer hit.
Ok, kom igjen. Nå prøver vi.
Og så tilbake med dem.
Tikk, tikk, tikk.
Hver konsert gir en sjanse til å finpusse.
Jeg ser det som en mulighet til å gjøre det perfekt.
Selv om det er den nest siste konserten, så fikser jeg på ting,
slik at den siste konserten skal bli perfekt.
- Ok. På alle skjermene? - Nei, bare de på sidene.
Hele teamet gjør det samme.
Nemlig.
Ved den andre eller tredje konserten var kamerateamet finjustert.
Alle gjorde det de skulle.
- Hva heter du? - Chuckie.
- Chunky? - Chuckie.
- Du er kjempeflink. - Tusen takk.
Bildet ser utrolig ut. Helt herlig. Takk.
Det ser fantastisk ut nå.
Rome, du er dødsrå. Nå ser alt helt utrolig ut. Fantastisk.
Herregud! Dette er helt utrolig! Jeg blir kjempeglad!
En hai var ute etter meg i privatlivet mitt. Jeg prøvde å flykte fra den.
Men jeg var nødt til å konfrontere den og ta kontroll.
Jeg skryter ikke av hvem jeg er eller hva jeg har gjort.
Jeg sier til folk at alle kan klare det hvis de har tro på seg selv.
I tidslinjen i livet mitt
er "Provenza" der den lille planten begynte å vokse igjen.
Med "Provenza" tror jeg at Carolina fikk kontakt med seg selv igjen.
Det var det jeg ville formidle.
En kvinneverden der de støtter hverandre, føler seg trygge på seg selv,
er glade, selvsikre og har det fredelig, slik det burde være.
Jeg vil at alle sammen, herfra til dit, opp og ned,
skal hoppe sammen med meg.
En, to...
En, to tre, kom igjen!
I "Provenza" ville jeg skape en verden der kvinner er selvstendige.
Jeg føler at det er budskapet på hele Mañana será bonito.
Elsker deg, Karol!
Hatter, mine damer!
Det er flagget mitt!
Lenge leve bichota!
NÅ SIER HAN AT HAN SAVNER MEG
KAROLS BAND
Vi gleder oss veldig.
For mange av oss er dette vår første stadionturné med så mange tilskuere.
Ja, det er første gang.
Å spille for så mange, jeg tror det er 89 000... Det er herlig å få være med.
For hun skriver historie for latinamerikanske kvinner.
Jeg tror på kvinnelig energi. Å være blant kvinner er min identitet.
Turneen gir oss en sjanse til å vise kvinners makt.
Det inspirerer kvinnene som kommer til konserten.
Å kunne formidle at alle kan klare det, er en del av budskapet.
Der er hun!
På konserten min, blant fansen, så er det sikkert mange innvandrere.
Støtten fra det latinamerikanske miljøet åpnet dører for meg.
Latinamerikanere var de første som hadde tro på meg, og lot meg være den jeg er.
Det er en velsignelse, for uten dem hadde jeg ikke hatt noen karriere.
Overhodet ikke.
Jeg ser henne lide alene Selv om hun nekter for det
Hun biter seg i leppen For å holde seg sterk
Hvor mange timer med gråting er nok
Til å forstå at det ikke er kjærlighet? Lykke til
Hun prøver å holde ut og ikke bli sint
Hun gir deg mer kjærlighet Fordi hun ikke vil miste deg
Men det spiller ingen rolle Hun gråter ikke mer for deg
I dag ber jeg henne om å gå fra deg
Syng!
Min venn, la den klovnen være
Hvis de betalte ham for å la deg lide Hadde han vært millionær allerede
Fra nå av blir han en motstander
Og i dag går vi ut og drikker om nødvendig
Og vi drikker de 200 glassene Som står på...
Baren!
Og vi går opp for å synge "Tusa" Til alt er glemt
I kveld skal jeg fullføre oppdraget
Å få deg til gjenta: "Drittsekken er ham, det er ikke meg"
Mitt latinamerikanske miljø lar meg reise
og la drømmer gå i oppfyllelse verden rundt.
Jeg har lest kommentarer der det står:
"Jo da, hun fyller opp spillestedene. De er fulle av latinamerikanere."
Er vi liksom ikke mennesker, eller?
Karol!
Jeg har lyst til å gråte hele tiden, fordi for mange år siden
så var jeg hjemme og fulgte med på artister, og jeg lurte bestandig på...
...hvordan jeg skulle nå så langt.
Jeg vet at folk sier at jeg gråter mye, og det er i orden.
Men se på dette.
Jeg har en drøm, og jeg jobber hardt hver eneste dag
for at navnet mitt skal bli kjent verden rundt.
Men hvis jeg skulle bli en artist som bare er kjent blant latinamerikanere,
så blir jeg stolt, for de har gitt meg noe jeg aldri kunne forestille meg.
Nå kommer hun til å gråte igjen. Nei!
...og det kan ingen nekte for.
Du fortjener dette. Folk er glad i deg.
- Jeg blir så rørt. - Det blir vi alle!
Så gøy!
Mine venner, vi slo rekorden.
"Dette er det høyeste publikumstallet på en konsert i stadionets historie."
Godt jobbet.
Så gøy!
Nei!
Så gøy.
- Husk å puste, vennen. - Så gøy.
Karol!
Du er best!
Nei, som om du ikke tenkte på sangen.
Du sier det som...
Reggaeton gjør det freaky, freaky
Tenner...
Det er bedre. Reggaeton gjør det freaky...
- Men i din egen stil. - Ok.
Da vi skulle ut på Bichota-turneen, sa Jess:
"Vi vil ha med en oppvarmingsartist på turneen. Hvem vil du ha?"
På den tiden var Feid yndlingsartisten min.
Så de kontaktet ham og pratet med ham og teamet hans.
"Greit. Feid blir oppvarming."
Etter hver konsert var det fest, litt dansing, twerking.
Jeg husker en gang vi hadde en Nintendo-konkurranse.
Det var så lekent, og føttene våre berørte hverandre. Jeg bare: "Herregud."
Vi sa ha det, og som den flørten fra Medellín som han er,
ga han meg et lite kyss. Da skjønte jeg alt.
Uten å ane noe skrev jeg sanger om kjærlighet og lykke igjen.
Skal jeg filme deg? Ja!
- Filmer du meg? - Jeg hadde sagt ja.
- Kjæresten min. - Du er veldig pen.
Jeg er så stygg nå. Jeg skulle laste opp en story, men nei. Jeg ser fæl ut.
Vi har fått et sunt forhold.
Når man har hatt uvaner i et forhold, er det vanskelig å legge dem bak seg.
Jeg har ventet i 20 minutter for å ta dette bildet.
Han var klar.
- Se på håret mitt. - Himmel og hav!
Han forstår meg og hører på meg. Han er tålmodig og familieorientert.
Jeg hadde aldri i så stor grad sett for meg å være sammen med noen.
- Enda en gang. - Her!
Jeg har et fint forhold til ham. Det er sunt og morsomt.
Vi er så stolte av deg, vennen.
Og det som han kunne tilby, var den medmenneskeligheten.
Jeg føler på meg at jeg kommer til å dø ung. Så jeg er ikke redd for å dø.
Når man dør, er det mye som rakner.
Man etterlater seg mye arbeid og uferdige ting som hadde et formål.
Så når jeg lager musikk,
så gir jeg min produsent Ovy en oppdatering innimellom.
Jeg sier: "Hvis jeg dør, må du gjøre noe med denne musikken, med disse låtene."
Jeg føler at jeg har så mye igjen å gjøre, så jeg står på hele tiden.
Det får meg til å øke tempoet.
Jeg er ikke redd for å dø, bare for hvordan jeg kommer til å dø.
Ekte Karol G-fans vet at jeg elsker Selena Quintanilla.
Gjett hvem som er her!
- Hvordan går det? - Hei, Karol. Hvordan har du det?
- Det gleder meg. Står til? - Bare bra.
Jeg er så nervøs.
SELENAS SØSTER
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke.
For mange unge var Selena en stjerne som de elsket å høre på og beundre.
For andre var hun et forbilde, som viste at talent kunne føre til suksess.
- Kos deg på konserten. - Du også.
Det er en ære at du kom. Jeg er så nervøs.
Jeg prøver å ikke gråte, for det er sånn jeg er. Men jeg er veldig glad.
Ingen annen latinamerikansk artist hadde hatt en stadionverdensturné.
For 28 år siden skulle Selena Quintanilla gjøre det, men slik gikk det ikke.
Selena ble dødelig såret i dag på et Days Inn-hotell.
Hun ble operert på sykehus, men døde cirka en time senere.
Hun var det største innen musikk nå. Alle elsket henne. Vi kommer til å savne henne.
Tusenvis av mennesker fra hele landet er her for å vise Selena den siste ære.
Hvorfor gråter du? Har du en krise? Føler du deg hjelpeløs? Er du glad?
På samme måte som dere har jeg også et idol.
Forskjellen er...
...at jeg ikke får sjansen til å møte henne
eller synge sammen med henne eller omgås henne.
Men jeg kan synge for henne.
Trass i alle årene, trass i at hun er borte,
så er det inspirerende at hun fremdeles er til stede i hjertet til så mange.
Familien hennes er sikkert veldig stolte når de ser
at hun etter mange år er en legende den dag i dag.
Syng!
Syng høyere!
Så kult!
Pappa! Jeg ante ikke at du var her!
Jeg er så glad i deg!
- Når kom du? - Jeg gikk nesten glipp av det.
- Så du alt? - Hele konserten.
Du er gæren.
Jeg måtte jukse i dag. Jeg kastet meg på gulvet og ble kjørt inn i rullestol.
- Hva? - Jeg tok fly hit.
- Jeg visste at pappa aldri ville gi opp. - Jeg kom nesten for sent til flyet.
Det var ti flygninger.
- Så fint at du kom. Fikk du med deg alt? - Det var imponerende.
Da flyet lettet, virket alt normalt.
Jeg snudde meg og så røyk.
Og flyvertinnen mistet fatningen.
Van Nuys, dette er en Gulfstream IV. Nødssituasjon. Det er røyk i cockpiten.
Klarer dere å holde høyden?
Opplevelsen på flyet var skremmende. Ikke på grunn av det som kunne ha skjedd,
men på grunn av de som var hos meg der og da.
Mamma, pappa, søsteren min, teamet...
Og min ett år gamle niese Sofia.
Det er 14 sjeler om bord.
Alle om bord ringte og tok farvel med noen.
DET ER ET PROBLEM MED FLYET.
JEG VET IKKE HVA SOM SKJER, MEN...
JEG ER SÅ GLAD I DEG.
Alle fikk panikk, men det var nok jeg som mistet fatningen mest.
En skrekkopplevelse for superstjernen Karol G.
Den colombianske sangerinnens privatfly måtte nødlande
da cockpiten visstnok ble fylt med røyk.
FLYET TIL KAROL G FORETAR NØDLANDING
Jeg ble traumatisert. Ikke på grunn av flyet, men på grunn av familien min.
- Se. Det er imponerende. - Nydelig.
Nei...
Så kult. Nå skal de til å lette.
I Texas bidro stiftelsen min, Con Cora, til å la colombianere studere ved NASA.
Takk. Takk, herr Luis.
Hvordan står det til?
De er intelligente jenter, men kommer fra steder der det er få muligheter.
Hei.
Vi ville gjøre noe for å inspirere og motivere dem.
Ja.
Jeg opplever noe fantastisk.
Jeg blir fylt med følelser, glede og stolthet
siden Carito gir denne sjansen til så mange jenter, så mange drømmer.
Vi må fortelle vennene våre at vi møtte Karol G. Ja!
Det er helt utrolig.
- Jeg kommer til å dø! - Det går bra.
Mamma ble født inn i en velstående familie,
men bestefar forlot henne for et annet forhold.
De gikk fra å være velstående til å ha ingenting, og levde i dyp fattigdom.
Hvorfor vil du ha autografen min?
Mamma jobbet med mye forskjellig. Hun var servitrise, jobbet i butikker...
Alle ville ha mer jobb og flere skift, for de var en familie på seks.
To av dem reiste til USA for å finne jobb og å hjelpe bestemor og mamma.
Mamma var den eneste som ble igjen hos bestemor.
Prosessen var vanskelig for alle.
Vi hadde en krevende barndom. Men vi hadde et nært forhold.
Selv om alt var veldig vanskelig, så var mamma et forbilde.
Jeg opplever svært følelsesladde og fantastiske øyeblikk.
Jeg hadde aldri forestilt meg dette, men jeg takker Gud.
Dette er så flott, Carito.
Mamma, du er så søt. Men ikke gråt. Det er derfor vi gjør alt dette.
Ikke gråt, mamma.
Du burde føle deg utvalgt,
for vi er så heldige at vi kan oppleve slikt og gjøre alt dette, mamma.
Det er nettopp derfor, vennen.
Jeg klarte ikke å la være.
Jeg ville fortelle deg...
Jeg er glad i deg.
- Måtte Gud velsigne deg for alt. - Nei, mamma. Velsigne deg.
Ikke gråt.
Men hvordan blir man vant til det? Hvordan blir man vant til det vi opplever?
Når man tror at man har opplevd alt, så skjer det noe annet forbløffende.
Så vi blir ikke vant til det.
Men Carito, hvis vi slutter å bli overrasket,
så forsvinner det magiske ved dette.
Og det at vi kan dele denne gleden med deg... Gud velsigne deg.
Hvis jeg hadde visst at de skulle bli så glade, kunne de vært med på hele turneen.
Vennen min, du skal vite at jeg er så glad og takknemlig.
Så søt du er, mamma.
Jeg har reist verden rundt og møtt hyggelige og usedvanlige mennesker.
Men ingenting kan måle seg med folk hjemme.
Det er derfor Colombia betyr alt for meg.
Står til?
Da jeg var ferdig med USA-turneen,
tenkte jeg at jeg måtte vise dette til mine egne, til mitt eget samfunn,
til de som har vært med meg hele veien, de som har elsket og støttet musikken min.
Det hele begynte i Medellín. Det er hjemmet mitt.
Derfor ville jeg at de konsertene skulle bli noe helt spesielt.
Skål, mami!
Hvor da?
Kulturen min har gitt meg alt.
Man kan høre vår tro og våre tradisjoner i musikken min.
Elskling!
Hva med meg?
Bichota!
Si meg, finnes det noe kulere enn å være født her i Colombia?
Jeg skrev denne meldingen i går på vei fra stadion, men jeg fikk ikke lagt den ut.
Jeg syntes den var veldig sentimental og klissete.
Men i dag valgte jeg å legge den ut.
"Jeg kan ikke forklare hva jeg føler nå.
Hjemmet mitt er stedet der drømmen, ønsket og motivasjonen begynte,
og hvor vi tok det første steget.
Hvem jeg er, måten jeg ter meg og snakker på,
bærer det colombianske flagget overalt.
Det har vært mye nervøsitet og engstelse de siste ukene.
Men hver dag de siste årene, særlig det siste,
har vært full av hard disiplin, arbeid, forpliktelse,
og det å yte mer enn jeg trodde var mulig.
For meg og dere alle, for at dere skal føle dere stolte og representerte."
Jeg leser ikke mer.
MEXICO BY
Hei, Mexico!
Utrolig at vi begynner Latin-Amerika-turneen
på et sted som føles som hjemme for meg.
Karol!
Vi skal gjøre dette til en fantastisk kveld. Syng!
Nå lager vi fest her!
GUATEMALA BY
En, to tre!
Hei, London!
LONDON
Det er utrolig å se at det er så mange her i kveld.
Jeg vet at mange av dere er i disse landene
på jakt etter muligheter langt hjemmefra, og at dere savner familiene deres.
Og det er fantastisk å få muligheten
til å gi dere et lite stykke av hjemlandet i kveld. Takk!
ZÜRICH
MILANO
Syng høyere!
Ja!
...med kameraet. Det er forut for sin tid.
Nå skjenker vi.
Se.
Vi sender et bilde til gruppen!
Ble det sendt?
- Skal vi se... - Er den din? Skål.
- Skål. Du var dødsflink. - Skål. Jeg legger det ut.
Se på det bildet!
Så fint!
Hei, min venn.
Det er ikke mulig!
Hva er det for noe vakkert?
Hvordan har du det?
Det er ikke mulig!
Hvordan går det?
Kom, så tar vi et bilde.
Santiago Bernabéu stadion i Madrid i Spania
ble valgt som sluttpunkt for turneen,
som har vært innom mange land og har vunnet hjertet til samtlige fans.
Det blir til sammen 260 000 tilskuere på den store verdensturneens avslutning.
Hun blir første artist med fire utsolgte konserter på rad på Santiago Bernabéu.
Hvordan går det med oss uten turneen?
Jeg har også mye å jobbe med, men turneen er det jeg liker best.
Jeg har masse å jobbe med.
Men turneen var så kul. Turneen var liksom...
Den er det vi har.
Samtlige av dere skal ha tusen takk.
Jeg er glad i dere.
Jeg kommer til å savne dere.
Og i dag skal vi briljere.
La oss vise alle samen hva vi har skapt,
hvor talentfulle vi er, og særlig hvor velsignede vi er.
At vi tok imot...
...utfordringen og muligheten til å velsigne så mange med vårt talent.
Jeg er glad i dere!
Nå skal vi briljere, for faen! Siste konsert! Den kuleste! Kom igjen!
Jeg er klar for å vende et blad.
Jeg har ikke fått startet på et nytt prosjekt, for jeg er fremdeles her.
Karol!
Men jeg synes at denne turneen...
...var nesten som min første kjærlighet.
Syng!
Karol!
Iblant tror jeg at jeg har de rette ordene for alt, men...
...jeg vil gjerne...
...finne ordene for å beskrive hvordan jeg føler meg som menneske,
hvordan jeg føler meg som kvinne,
hvordan jeg føler meg her foran alle dere.
Og hvis det finnes noe...
...vakkert...
...som dette albumet har gitt meg...
...så er det...
...å ha lært å elske meg selv...
...og verdsette den jeg er, uansett hva andre synes.
Og nå kan jeg fortelle dere at tross alt så var morgendagen veldig vakker.
Morgendagen min var herlig.
Og jeg dediserer denne låten til dere av hele mitt hjerte.
Hvis du reiser hjemmefra
så tar jeg deg med til NASA
Jeg ber om en rakett Og går rett til deg
Og hvis jeg ikke er der Og noe skjer med deg
Så husk at alt i livet endrer seg
Og uansett hva som skjer Så lover jeg å ikke svikte deg
Jeg føler meg bra på grunn av deg Og jeg kunne ikke ha klart det uten deg
Jeg kan takke deg for all min lykke
Og hvis jeg dør Kommer jeg tilbake og henter deg
Jeg føler meg bra på grunn av deg Og jeg kunne ikke ha klart det uten deg
Jeg kan takke deg for all min lykke Og hvis jeg dør, kommer jeg tilbake...
Jeg føler meg bra på grunn av deg Og jeg kunne ikke ha klart det uten deg
Jeg kan takke deg for all min lykke Og hvis jeg dør, kommer jeg tilbake...
Jeg føler meg bra på grunn av deg Og jeg kunne ikke ha klart det uten deg
Jeg kan takke deg for all min lykke Og hvis jeg dør, kommer jeg tilbake
For deg
Karol!
Karol og teamet foretar den siste finpussen
før takketalen for "Årets kvinne" i Billboard Woman in Music.
Det jeg ville si, er
at når jeg ser tilbake på hele prosessen, så ville jeg ikke ha endret noe.
For alt som jeg gjennomgikk, fra det vakreste til det vondeste,
gjorde meg til den jeg er.
Hvis jeg ser tilbake på alt det har kostet meg, tårer, oppofrelser og alt mulig,
så ser jeg ikke smerte. Jeg ser mange muligheter som ble skapt,
og hjertet til alle som er blitt inspirert.
For det beste i dag
er å skape et vitnesbyrd om mitt liv som kan inspirere mange.
Kom hit!
Jeg er her i kveld for å overrekke Billboards pris for "Årets kvinne"
til la bichota, Karol G!
Bichota!
Jeg må begynne med å fortelle
at i årevis, i mange, mange år,
så var jeg veldig skuffet over det faktum at jeg var kvinne.
Jeg fikk så mange avslag og så mange tapte muligheter
at jeg lurte på hvorfor jeg ikke var blitt født som mann,
så jeg kunne uttrykke kjærligheten og lidenskapen jeg følte for musikk.
Dette trodde jeg på lenge.
Jeg skjønte at hvis miljøet ikke endret seg, så var det jeg som måtte endre meg.
Det skulle jeg gjøre.
Jeg skulle ikke la det at jeg var kvinne hindre meg eller definere evnene mine.
Det skulle heller være min styrke, min motivasjon og mitt formål.
Du må aldri gi en annen person myndighet
til å ta avgjørelsene dine for deg,
til å si om det du gjør er bra eller dårlig, om det har verdi eller ikke.
Ingen kan bestemme verdien din som menneske, kvinne eller yrkesutøver.
Det er du som jobber, som sliter, som presterer og som fortjener det.
For hvert avslag fikk jeg styrken til å si at jeg kunne klare det.
Og jeg endret tankegang fra "en kvinne kan ikke gjøre det"
til "se hvordan denne kvinnen gjør det", "se hvordan en kvinne gjør det."
"Mañana será bonito" solgte over 2 mill billetter til 65 konserter i 23 land,
og ble den mest innbringende turneen til en latinamerikansk artist noensinne.
Tekst: Tore Fossheim