Downloaded from YTS.LT
Príbeh prvých Vianoc.
Každý rok sa k nemu vraciame.
Official YIFY movies site: YTS.LT
Ďakujem.
Možno o tom viete len trochu, možno veľa.
Kedysi som si myslel, že viem veľa.
Ale ako mnohí z vás, aj ja som bol dieťa,
keď som sa začal učiť o Biblii, jej príbehoch, o zázrakoch.
Ale vždy to boli prvé Vianoce, ktoré sa zdali byť z toho najdôležitejšie.
Myslím...
Myslím, že som mal asi štyri roky, keď ma v našom kostole
vybrali za pastiera do každoročnej jasličkovej pobožnosti.
Bol to môj herecký debut a mal som jednu hlášku,
„Čujte!“. A vedel som to dobre, až do toho večera, ale stále mi...
Stále mi uchádzal ten moment odhalenia hviezdy,
pretože mi môj obrovský turban padal cez oči.
Hra, samozrejme, pokračovala a ja som si nechcel nechať ujsť ten herecký moment.
Bolo jedno, kde v príbehu sme boli,
namieril som hore a zakričal som svoju hlášku tak hlasno,
ako som vedel, a prerušil som hru.
Moja mama sa asi trochu pobavila.
Môj otec ani veľmi nie.
Ale pokračovalo sa a hlášku som povedal.
Ďalší rok zo mňa urobili mudrca,
ale tentoraz som nevedel vysloviť dar, ktorý sme dali malému Ježišovi:
kadidlo.
Jednoducho to nešlo... A stále to nejde.
Lámem si na tom jazyk.
Ale nikdy...
Ale nikdy som nezabudol na tie večery a na možnosť v nich hrať.
Piesne, ktoré sme nahlas spievali...
sú navždy mojou súčasťou.
Viete, je ľahké vnímať Vianoce
ako najhektickejšie nákupné obdobie roka.
Čas letí tak rýchlo.
Myslíme na Santa Klausa, sobov...
...výzdobu, darčeky pod stromček,
rodina a priatelia oslavujú.
Toto ročné obdobie má veľa pekného.
Ale...
nezabúdajme pri Vianociach na Krista.
Viac ako tretina svetovej populácie verí, že Ježiš Kristus
bol jednou z najdôležitejších osôb, ktoré kedy žili.
A viac ako 2 000 rokov ho volajú Spasiteľ a Pán.
Ale ako sa to celé začalo?
Aký je skutočný príbeh?
V príbehoch je často dieťa
narodené v útulnej maštali a obklopené zvieratami.
Ale je tu aj iná verzia,
ktorá sa začína tehotnou, nevydatou dievčinou,
zahanbeným milencom,
zradnou cestou a desivým pôrodom v tmavej jaskyni.
To, ako Ježiš prišiel do tohto hriešneho a rozbitého sveta, je ďaleko
od očakávaní vtedajších ľudí.
A je ďaleko od verzie, ktorú som hral ako štvorročný.
Takže, či už ste veriaci,
alebo pochybovač,
alebo len zvedavý na skutočný príbeh
za touto tradíciou, pozývam vás na cestu so mnou až k prvým Vianociam.
KEVIN COSTNER UVÁDÍ: PRVNÍ VÁNOCE
JUDEA, REGIÓN GALILEA, RÍMSKA RÍŠA
Náš príbeh sa začína v málo známom odľahlom mieste Rímskej ríše.
Život bol jednoduchý a točil sa okolo tradície a rodiny.
Nazaret bola malá dedina, žilo tam len pár stoviek ľudí.
Nebolo by prekvapivé myslieť si, že Mária a Jozef asi vyrastali spolu,
ale teraz títo dvaja priatelia z detstva robia významný krok.
Nie je to svadobný obrad, ale je takmer rovnako dôležitý.
Zásnuby.
Kto žiada o ruku mojej dcéry Márie?
Som to ja, Jozef, syn Heliho, potomok Dávidovho rodu.
A aká je, Jozef, syn Heliho, cena za túto nevestu?
Je to 210 strieborných šeklov z Týru.
Ja, Joachim...
...otec Márie...
...súhlasím!
Mária, Matka Božia, bola isto mladá, ale schopná rodiť.
Kňaz diecézy Helena v Montane
Vo vtedajšom judaizme bol vek ženy na sobáš
dosť nízky, pravdepodobne 12 alebo 14 rokov.
Profesorka raného judaizmu
Keď sa žena zasnúbi, podpisuje sa pri tom zmluva.
Tento pár by dnes nemal vek, aby mohol voliť,
ale vtedy človek musel rýchlo vyrásť.
Jozefovou úlohou bolo sa o svoju nevestu postarať a chrániť ju.
Počas zásnubného obdobia mal preukázať, že to vie.
Je takmer isté, že boli do seba zaľúbení.
Bol si nervózny?
No, asi trochu, ale vieš, mnohokrát som to cvičil, takže...
Cvičil si to nahlas? Kvôli mne? To je milé.
Mária, môžeme sa už konečne vziať?
Jozef, pozri sa naokolo.
Všetci tvrdo pracujú na príprave svadobnej hostiny.
Víno bude hotové najskôr o tri mesiace.
Tri mesiace?
Na svadbe nepotrebujeme víno.
Šetril si rok na moje veno.
Tri mesiace už vydržíš.
Presne. Celý rok.
Trpezlivosť vedie k hlbokému porozumeniu, ale netrpezlivosť k hlúpym chybám.
Neexistuje verzia nás dvoch, ktorá by bola chybou.
Malý hebrejský národ z Judey bol len jedným z mnohých národov
pod nadvládou mocného Ríma, ktorý viedol cisár Augustus.
Ako je známe, táto rozľahlá ríša so 45 miliónmi ľudí sa rozprestierala
od súčasnej Británie na západe až po súčasný Irak na východe.
Boli tou najvplyvnejšou silou, akú vtedy svet poznal.
Podľa dekrétu cisára Augusta, vládcu Rímskej ríše...
...všetci občania sa zaregistrujú v meste svojich predkov
do sčítania ľudu Quiriniom.
Registrácia sa začne za úsvitu.
Rím pravidelne potreboval spočítať, koľko ľudí bolo vo svojom regióne.
Bola to obrovská úloha.
Uznávaná profesorka Nového zákona
Chceli však presné číslo, aby získali viac daní.
Rím dovolil ľuďom uctievať akéhokoľvek boha, pokiaľ uznali,
že cisár je ich vládca.
Indický filozof, kresťanský spisovateľ
Miestnymi mužmi zákona boli napoly Asýrčania, napoly Židia,
ľud známy ako Samaritáni.
Židia a Samaritáni sa navzájom nenávideli.
Slávne galilejské víno.
Toto víno je rezervované, pane.
Zdá sa, chlapče...
...že potrebuješ lekciu.
Dobrý občan Ríma by mal byť štedrý k štátu...
...vo všetkých daroch.
Poďme sa trochu previezť.
- Nie! - Mária!
Hej!
Pustite moju dcéru!
Pantera. Stačilo.
Hlupák. Nečudo, že títo ľudia nenávidia tvoj druh.
Choď dohliadať nad sčítaním!
JERUZALEM, HLAVNÉ MESTO JUDEY
Judeu dobyli a vládli nad ňou aj iní cudzí votrelci,
ale nik nevládol nad židovským národom tak dlho.
Nad Judeou vládol bábkový kráľ, tolerovaný Rimanmi,
pretože bol ochotný robiť špinavú prácu.
Kráľ Židov si dal meno Herodes Veľký.
Herodes bol kráľ Židov, ale nebol nezávislý kráľ tak,
ako si možno dnes predstavujeme kráľov.
Mohli by sme ho nazvať klientskym kráľom.
Skutočnú moc mal Rím.
Herodes mal za úlohu potláčať židovský ľud
zastrašovaním a krutosťou.
Herodes bol neskutočný cynik.
On... necítil úctu k žiadnemu z bohov,
či už išlo o Boha Izraela alebo o pohanských rímskych bohov.
Herodes budoval veľké stavby, ktoré rímskym pánom priniesli bohatstvo.
Jozefus napísal, že je dosť možné, že Herodes bol šialený.
Herodes bola chodiaca kultúra smrti.
Poznali ho podľa obrovského ega a zlatej koruny, trpel chronickými
bolesťami, ktoré podľa niektorých ovplyvnili jeho duševný stav.
Herodes bol paranoidný
a ochotný urobiť čokoľvek, aby si udržal svoj trón.
Nebezpečný človek, ktorý chce za každú cenu prežiť.
Otec.
Volali ste ma?
Antipater.
Dobre.
Poď.
Pripoj sa, synak.
Otec,
môžem nejako poslúžiť?
Áno.
Vlastne môžeš.
Počul som klebety o tom, že ma chcú otráviť.
Otec, to nie je pravda.
Ako vám dokážem svoju vernosť?
Je tu jeden spôsob, ako mi to dokážeš.
Čokoľvek. Prosím.
Sprostý chlapec.
Herodes bol paranoidný.
A Herodesova sestra Salome, ktorá bola v skutku podlá,
začala šíriť klebety.
Nie!
Čo si to urobil?
Herodes uveril, že dvaja z jeho synov od Mariamne,
ktorí boli poprednými kandidátmi na zdedenie jeho trónu,
sa ho snažili vyhnať a prevziať moc.
Je to náš syn!
Tvoj syn.
Tvoja krv!
Augustus vraj povedal:
„Radšej byť Herodesovo prasa ako syn.“
Mária bolo v tom čase najrozšírenejšie židovské ženské meno.
Bola tínedžerka z nižšej vrstvy a mal to byť ďalší všedný deň.
Ale tento deň mal ďaleko od všednosti
a ona rozhodne nebola hocijaká Mária.
Zdravas, milosti plná.
Pán s tebou.
Boh poslal anjela Gabriela,
aby doručil posolstvo Matke Božej.
Neboj sa, Mária.
našla si milosť u Boha.
Toto bol výnimočný moment, pretože v histórii spásy vždy,
keď sa ľudská bytosť stretla s anjelom,
prejavila voči anjelovi úctu,
pretože anjel žiari milosťou,
keďže anjel vidí Boha tvárou v tvár.
To je v poriadku.
V Písme sa píše, že sám Gabriel príde
a prinesie posolstvo.
A vždy je tu tá zápletka, v ktorej Pán koná spôsobom,
ktorý je nečakaný a nekonvenčný.
Brazílsky pastor Sionskej cirkvi
A tak, keď anjel Gabriel zostúpi k Márii,
pozeráte sa na tínedžerku,
ktorá dostane zvesť, ktorá zmení ľudstvo.
Počneš a porodíš syna.
Dáš mu meno Ježiš.
On bude veľký a bude sa volať Synom Najvyššieho.
Pán Boh mu dá trón jeho otca Dávida,
naveky bude kraľovať nad Izraelom
a jeho kráľovstvu nebude konca.
Ale ako?
Veď ja som panna.
Duch Svätý zostúpi na teba
a moc Najvyššieho ťa zatieni.
A preto aj dieťa sa narodí sväté
a bude sa volať Boží Syn.
Som služobnica Pána.
Nech sa mi stane podľa tvojho slova.
Mária sa čuduje: „Prečo si si, Bože, vybral mňa?
Som len pokornou služobnicou.
Na mne nie je nič zvláštne.
Nie som kráľovná.
Nepochádzam z dôležitej rodiny.“
Všetky tie takzvané svetské hodnoty, ktoré ukazujú na úspech.
Mária nemá ani jednu,
je však ochotná
urobiť všetko, čo Boh pre ňu má.
Mária je najúžasnejšia a najčistejšia ľudská bytosť.
Keď ju anjel pozdravil,
nepovedala: „To nie je možné.“
Povedala: „Ako je to možné?“
A anjel Gabriel jej povedal,
„Mocou Najvyššieho, Duch Svätý ťa zatieni.“
Toto je naplnením proroctva Izaiáša o panenskom počatí
a nosení Božieho Syna, Immanuela Krista.
Toto je bod zlomu v ľudských dejinách.
Boh a ľudstvo boli oddelení.
Boh túži osloviť ľudstvo, ale je medzi nimi diera.
A tú dieru musel niekto vyplniť alebo premostiť.
Tým mostom je ľudská bytosť.
A je ním Boží Syn.
Boh nám chcel ukázať, aký je.
Chceme dokázať, akí sme skvelí...
Pastor a spisovateľ, Crazy Love Ministries
...Boh povie: „Vyvolil som si slabých sveta.“
Velebí moja duša Pána.
Je to obrovské.
Veď po prvýkrát sa hovorí o tom,
že Boh je vo vnútri človeka.
Môj duch jasá v Bohu, mojom Spasiteľovi.
Mária verí, že Boh plní svoj sľub,
že oslobodí svoj ľud skrze Mesiáša.
A dieťa, z ktorého vyrastie
Mesiáš, Pomazaný, Kráľ,
je prísľub vo Svätom písme.
Tá ochota odovzdať Bohu všetko.
Bola tou správnou osobou
v tom zmysle, že verila,
že Boh dokáže nemožné.
Mária nežiadala byť matkou Božieho Syna,
ale bola prístupná Bohu.
Boh videl jej úslužné srdce, jej vieru,
a ona sa rozhodla poslúchnuť.
Ale poslušnosť môže prísť aj s cenou.
A pre Máriu by táto cena znamenala jej povesť,
jej budúce manželstvo s Jozefom, a dokonca aj jej život.
Rímska ríša a jej dosah na tieto ostatné populácie.
Často si mohli ponechať
vlastný jazyk, zachovať miestne zvyky,
ale museli platiť dane. Vždy to boli dane.
Smerovali k centrálnej vláde, ktorá celkom zbohatla.
Do radu!
Všetci do radu!
Zoraďte ich!
Mária sa dopočula, že jej sesternica Alžbeta
takisto nedávno otehotnela,
a tak sa ponáhľala jej pomôcť.
Zaraď sa.
Matka Božia je výborným príkladom nasledovania Krista.
Čo spravila hneď potom, čo ju navštívil anjel Gabriel?
Ponáhľala sa cez hornatú krajinu
za Alžbetou, aby jej mohla pomôcť.
Aby slúžila Alžbete počas jej tehotenstva.
Mária!
Jozef.
Kam ideš?
Idem za sesternicou, Alžbetou.
Teraz?
A čo naše svadobné prípravy?
Všetko sa zmenilo.
Zmenilo?
Čo sa zmenilo?
Nemôžem ti povedať.
Ešte nie.
Mária, nerozumiem, čo sa deje,
ale pôjdem s tebou.
Nie je bezpečné cestovať osamote.
Poviem to otcovi a pridám sa.
Jozef.
Cestujem s inými.
Na túto cestu sa musím vydať bez teba.
Modlím sa, aby ti Pán odhalil prečo.
Zoraď sa, chlapče.
Moja rodina nie je z Nazaretu.
Ty a tvoja rodina musíte dopratať svoje zadky, nech je to kdekoľvek,
a zaregistrovať sa do konca konzulského roka.
Po tom, čo Mária strávila prvú časť tehotenstva so sesternicou Alžbetou,
vrátila sa domov do Nazaretu.
Má v sebe dieťa a príbeh o tom,
ako sa tam dostalo.
Bolo v nej akési uvedomenie si,
že „Boh to zariadi“. Je to jasne vyjadrené v Magnifikáte.
Vie, že: „Blahoslaviť ma budú všetky pokolenia.“
To hovorí,
ale myslím, že aj uznáva,
že: „Ak mi ľudia neuveria,
budem považovaná za vinnú z hriechu.“
Zo židovského pohľadu,
v ultrakonzervatívnej spoločnosti, v ktorej žili pod farizejským zákonom,
ak by ju odsúdili za neveru,
rozsudok by bol taký,
že by ju ukameňovali na smrť.
Je to však mladá žena a presvedčená, že:
„Týmto si musím prejsť
a toto je moja úloha pri naplnení Božieho slova.“
Mária, čo si to urobila?
Vysvetlím to.
Ak vám tínedžerka povie,
že čaká Božieho Syna a je stále pannou,
uveríte jej?
Jej matka, budúci svokrovci a budúci manžel
museli všetci čeliť tej istej otázke.
Pre túto mladú ženu už nemohlo ísť o viac.
Nehovoriac o Jozefovi a oboch rodinách.
Nechcem ťa zneuctiť na verejnosti.
Nebudem ťa otvorene obviňovať z nevery.
Naše zásnuby potichu ukončím.
Urobím, čo viem, aby som ti ochránil česť.
V Biblii sa píše, že Jozef bol dobrý človek.
Ale i dobrí ľudia môžu mať zlomené srdcia.
Títo dvaja tínedžeri mali byť spolu.
Boh si nevybral len Máriu, ale aj Jozefa.
Obaja volali toho istého Boha v tej istej modlitbe.
„Zjav sa, ó Pane.“
A Boh bol verný a odpovedal im obom.
Jozef, syn Dávidov,
neboj sa prijať Máriu, svoju manželku,
lebo to, čo sa v nej počalo, je z Ducha Svätého.
Porodí syna
a dáš mu meno Ježiš,
lebo on vyslobodí svoj ľud z hriechov.
Pozri.
Jozef.
Čo tu o tejto hodine robíš?
Pane, musím vidieť Máriu.
Musím ju vidieť.
Ja to viem.
- Vieš čo? - Ja to viem.
Jozef?
Drahá Mária...
...si láska môjho života.
Matka môjho Spasiteľa,
Mesiáša,
Božieho Syna.
Poctíš ma tým, že si ma vezmeš?
O teba aj o to dieťa sa budem starať po celý môj život.
Jozef a Mária sa pravdepodobne zosobášili potichu.
Pravdepodobne nemali typickú veľkú židovskú svadbu.
Nevesta s tehotenským bruchom v deň sobáša
by bola zdrojom klebiet.
Jozef nechcel, aby to Mária zažila.
Jozef je ten, ktorého si Boh vybral,
aby sa staral nielen o Matku Božiu a chránil ju,
ale aby sa staral aj o Ježiša Krista a chránil ho.
A to je pozoruhodná zodpovednosť.
Pár mesiacov po sobáši
sa Mária a Jozef vydali
na 145-kilometrovú cestu do domova predkov v Betleheme,
kde sa mali zaregistrovať do rímskeho sčítania.
Jozef musel cestovať do svojho rodného mesta v určitom časovom rozpätí,
aby sa mohol zaregistrovať.
V Betleheme nikto nevedel,
či narodené dieťa je Jozefovo alebo nie.
Predpokladali by, že ide o manželský pár
a je to jeho dieťa.
Nebudú tam teda žiadne klebety a žiadne poníženie,
ktoré by nastalo,
keby sa dieťa narodilo v Jozefovom dome.
Jozef.
- Daj Márii jesť dvakrát denne. - Iste.
- A uisti sa, že pije veľa vody. - Áno, chápem.
Jozef, dávajte si pozor.
A prosím, postaraj sa mi o dcéru a vnuka.
Svojím životom, pane.
Na rozdiel od bežného zobrazovania
Márie a Jozefa, ktorí prešli 145 kilometrov sami na jednom somárovi,
je pravdepodobnejšie, že cestovali v skupine, aby sa chránili.
Rodiny Márie a Jozefa sa tejto cesty
oprávnene báli.
Cesta bola plna skupín zbojníkov.
V divokej prírode sa potulovali levy a medvede.
A hliadky rímskych vojakov boli známe tým,
že páchali náhodné násilné činy. Len preto, že mohli.
Menšie a vzdialenejšie komunity
boli zvlášť zraniteľné voči náhodným násilným činom.
Jedno falošné obvinenie utrhnutej rímskej jednotky mohlo mať
katastrofálne následky.
Rímski vojaci obvinili túto dedinu z ukrývania rebelov.
Rimania zabili všetkých okrem nej.
Musíme hneď odísť.
Poďme.
V modernej spoločnosti
si len ťažko vieme predstaviť, akí boli krutí.
Často nechali jedného svedka, aby zanechali odkaz.
Ale veci, ktoré sa vtedy možno považovali za normálne,
ak by ste ich videli dnes, asi by ste sa cez to nepreniesli.
Život nebol láskavý ani jednoduchý.
Ako sa máme?
Sme v pohode.
Dobre.
Znova sa pohol.
Vidíš? Cítiš, ako sa hýbe?
Cítim.
Vedeli, že ak im ľudia neuveria
pravdu o tom, čo Boh spravil,
budú terčom posmeškov alebo niečoho horšieho.
A keď si toto všetko uvedomíme,
myslím si, že si viac môžeme vážiť
záväzok Márie a Jozefa vychovávať Ježiša,
aj keď netušili, čo všetko to bude obnášať.
Jozef je vzorom pre každého muža.
Byť dobrým ochrancom,
milovať Matku Božiu najvyššou formou lásky,
bezpodmienečnou láskou.
Mal by som ťa varovať pred bratrancami v Betleheme.
Dobre, počúvam.
Je tam bratranec Asher,
veľa rozpráva. Tára.
Jeho slová sú príjemné, ako keď otravná starena
neprestajne rozpráva o jedle počas pôstu Jom Kippur.
Jozef, buď láskavý.
Som láskavý...
K tebe.
Varujem ťa, nenechaj sa ním zahnať do kúta.
V určitom okamihu sa Mária a Jozef oddelili od svojej skupiny
a vydali sa sami smerom k rodnému domu.
Do dediny Betlehem.
Domova predkov kráľa Dávida.
Znova sa pohol?
Nie, toto je niečo iné.
Už sme skoro tam. Len pár krokov.
Jozef, čo je to?
Rimania využívali ukrižovanie ako spôsob popravy
pre vážne obvinenia, ako je vzbura alebo vlastizrada.
A ukrižovanie si vybrali preto,
lebo to bol spôsob popravy,
pri ktorom obeť pred smrťou dlho trpela.
Mnohí tvrdili, že sú Mesiáš,
že zvrhnú Rimanov
a navždy oslobodia židovský ľud.
Všetkých chytili a exemplárne potrestali.
Nemali žiadne zľutovanie s tými,
ktorí sa opovážili vyzvať mocnú Rímsku ríšu.
Jozef.
To je v poriadku, Mária.
Už sme skoro tam.
Len dýchaj. Zhlboka dýchaj.
Keď boli deti malé,
betlehem sme dávali na rímsu nad kozubom.
A niekedy pod stromček do lôžka z bavlny.
Spoločne sme sa dívali na vyrezávané
figúrky malého Ježiša v plienkach,
pastierov a troch kľačiacich mudrcov, pričom roztomilí anjeli
a zvieratká sa prizerali.
Takto sa dá deťom skvele porozprávať tento úžasný príbeh.
A je to výborná pripomienka pre nás.
Ak si však nejaký príbeh zaslúži ísť viac do hĺbky, je to práve tento.
Naučil som sa...
Naučil som sa inak vnímať to,
čo musel tento tínedžerský pár podstúpiť,
aby sa stali rodičmi Božieho Syna.
Čo museli Mária a Jozef spraviť, len aby prežil.
4 pred n. l. – BETLEHEM, JUDEA
Život bol vtedy brutálny hneď od začiatku.
Pôrod bol vtedy mimoriadne nebezpečný.
Otvorte! Prosím!
- Jozef. Ó, Bože... - Asher. Moja žena rodí.
Poďte dnu. Poďte z toho dažďa.
Raya!
Raya, poď rýchlo.
Miera úmrtnosti bábätiek bola asi 20-krát vyššia ako dnes.
Chlapci, stačilo.
Správajte sa.
Nehovoriac o extrémne vysokom počte matiek zomierajúcich pri pôrode.
Voda už praskla.
- Kam ju dám? - Poďte za mnou.
A ak dieťa pôrod prežilo...
Viac vody.
Ráchel, prines mi látky.
...polovica z nich
- do roka zomrela. - Látky!
Mestečko Betlehem bolo izolované a chudobné.
Na rozdiel od textu koledy o tom, že v hostinci nebolo miesto,
je otázne, či ho Betlehem vôbec mal.
Je pravdepodobnejšie, že Jozef plánoval zostať u niekoho príbuzného.
Pohostinnosť v starovekej dobe medzi Židmi a aj Rimanmi...
Všetci si pohostinnosť naozaj vážili.
Ak do vášho mesta prišla návšteva, bolo naozaj dôležité,
aby ste im dali jedlo
a miesto na prespanie.
Keď teda Mária a Jozef dorazili,
zistili, že mnoho ďalších ľudí
sa takisto muselo vrátiť do Betlehema na registráciu.
Takže všetky tieto voľné izby sú obsadené.
Dobre, opatrne. Nasledujem ma dole.
Betlehem je známy svojimi jaskyňami.
Tieto jaskyne pod domami slúžili ako akési pivnice.
Boli aj akousi stodolou na ochranu zvierat v noci
a núdzovo aj pre hostí.
Mária nemohla len tak porodiť v preplnenej miestnosti.
Potrebovali ju oddeliť od ostatných.
Nielen z náboženských, ale aj praktických dôvodov.
Vtedy ste si vystačili s hocičím.
Prístrešie akéhokoľvek druhu bolo cenné.
Na rozdiel od niektorých moderných opisov
tento mladý pár v ťažkostiach
nevyhnali bezcitní ľudia len tak do noci.
Jozef.
Dávajte si pozor, kadiaľ kráčate.
Už sme skoro tam.
Už sme skoro tam. Ešte pár krokov.
Zhlboka dýchaj.
Existujú rôzne teologické špekulácie
o narodení Ježiša a o tom, aký to malo vplyv na Matku Božiu.
Jeden pohľad na vec je v kresťanstve taký,
že ju sprevádzali bolesti
a rodila tak ako každá iná matka.
Je tu však ešte ten pohľad,
že Matka Božia nebola ovplyvnená prvotným hriechom
a netrpela jeho účinkom,
preto možno nemala bolestivý pôrod.
Môžeme sa príliš ponoriť do detailov a špekulovať nad vecami.
Podstatné však je, že Ježiš Kristus sa narodil Matke Božej.
Priveď ju sem.
Tam. K vrchu.
Veľmi dlhý čas, myslím tým storočia,
bola rodiaca žena a jej následné obdobie
skutočne starosťou iných žien.
Dobre.
Takže by pri pôrode bola pravdepodobne
aspoň jedna pôrodná babica
a možno tam bolo zopár ďalších žien.
Páči. Teraz opatrne.
Predpokladá sa, že až v 17. storočí
začali ženy rodiť na chrbte.
Predtým, podľa reliéfov a obrazov,
to bolo v stojacej, sediacej alebo kľačiacej polohe.
Dobre, Jozef.
Je to v poriadku.
Podľa židovskej tradície sa muži nesmeli rodičky dotýkať, ani byť blízko.
Každý nový otec pozná ten pocit bezmocnosti počas pôrodu.
Pre Jozefa to muselo byť rovnaké.
Ďakujem. Volám sa Mária.
Ja som Raya.
Nemáš za čo, Mária.
Toto je sesternica Ráchel.
Mária, ty a tvoje dieťa ste v dobrých rukách.
Raya mi porodila synov a väčšinu detí v dedine. Dobre?
A môjho manžela Ashera už poznáš.
Áno, vskutku nemáš za čo.
Ďakujem, bratranec Asher.
Jozef mi všetko o tebe povedal.
Dobré veci, dúfam.
Nemôžem uveriť, že Jozef bude otcom.
Ako keby to bolo včera, čo sa narodil.
Oslavovali sme celé dni.
Manžel, dosť bolo rečí. Založ oheň.
Musí tu byť teplo, keď príde dieťa.
Áno, samozrejme.
Ráchel, skontroluj vriacu vodu.
O chvíľu ju treba.
Mária, je čas.
Budem s tebou počítať.
Pripravená?
Áno, som.
V starom texte sa píše,
že narodenie Krista sa stalo súčasne s narodením novej hviezdy,
v tú istú noc.
Takže nemusíte byť génius,
aby ste zistili, prečo je na vrchu vianočného stromčeka hviezda.
Vo Svätom písme sa píše,
že bol na nebesá vyslaný ďalší úkaz na oslavu
narodenia Božieho Syna na Zemi.
BETLEHEMSKÉ KOPCE
V neďalekých betlehemských kopcoch
sa na skupinu pastierov zniesol vianočný zázrak.
Pastieri boli z nižšej vrstvy, obyčajní ľudia.
Boh však hovorí: „Vyvolil som si slabých sveta.“
Nemalo by nás teda prekvapiť, že by Boh povedal:
„Hľa, zjavím sa týmto pastierom.“
Synak, dávaj si pozor.
Toto počasie je nebezpečné.
Nebojte sa!
Zvestujem vám veľkú radosť, ktorá bude patriť všetkým ľuďom.
Tri, dva, jedna.
Tlač.
Predstavte si zbor anjelov.
Nemyslím si, že to bola nejaká sladká pieseň.
Hovoríme o týchto nebeských bytostiach,
ako jednohlasne uctievajú, spievajú a oslavujú Ježiša.
Spasiteľ!
Áno, Pán, Mesiáš, sa dnes narodil
v Betleheme, Dávidovom meste.
A toto vám bude znamením:
Nájdete dieťatko zavinuté do plienok a uložené v jasliach.
Sláva Bohu na výsostiach
a na zemi pokoj ľuďom dobrej vôle.
Je krásny.
Si nádherná.
Zrazu je to také, že on je tam hore,
oni sú tam hore, my sme tu dole.
Ale je to, akoby tá vrstva medzi zmizla.
A teraz sú zrazu nebo a Zem spolu.
Podľa mňa je to obraz stelesnenia Krista.
Nebo a Zem sú teraz spolu.
Musíme ísť.
Áno, musíme ísť do Betlehemu.
Pozrime sa na to, čo nám Pán povedal!
Jozef.
Šalom.
Ako ti pomôžeme, synak?
Šalom.
Povedal nám, že tu bude.
Presne tak.
Kto vám povedal, že tu bude?
Anjel Pána.
Boli mnohí.
Mali ste to vidieť.
Prosím. Poď bližšie, ak chceš.
Koná sa tu polnočná dražba kôz?
Neboj, Raya.
Sú srdečne vítaní.
Ak to hovorí Matka.
Nič tými špinavými rukami nechytajte.
A utíšte sa.
Podľa Písma po tom, čo uvideli malého Ježiša,
presne ako im anjeli povedali,
pastieri ďalej šírili zvesť každému, kto chcel počuť príbeh,
ktorý sa stal v tú noc.
A už len tá skutočnosť, že zástup anjelov,
nielen jeden, ale zástup,
sa zjavil bežným pastierom, a nie cisárom či kráľom,
musel veľa povedať o kráľovstve, ktoré Boh chcel vybudovať.
Kráľovstvo,
v ktorom by si vieru a pokoru ctili nad mocou a bohatstvom.
Obrátené kráľovstvo.
PARTHSKÁ RÍŠA
Stovky kilometrov východne
si skupina takzvaných mudrcov takisto všimla novú hviezdu na nebi.
Pravdepodobne išlo o náboženskú sektu astrológov.
Boli ohromení z toho, čo videli na nebi.
Keď sa v evanjeliu píše o mudrcoch,
ide o zoroastrijských kňazov.
Sú to kňazi z oblasti starobylej Perzie,
ktorí sa zameriavali na výklad snov,
výklad nočnej oblohy a nebeských telies.
A na základe toho vedeli predpovedať alebo vykladať udalosti.
Mudrci museli vnímať novú hviezdu ako znamenie zhora,
možno to potvrdzovali ich staroveké proroctvá.
Znamenie, že Mesiáš konečne prišiel.
Nielen pre Židov,
ale pre všetkých ľudí.
Hoci boli ďaleko, nasledovali hviezdu tam,
kam ich viedla.
Boli ochotní celé mesiace cestovať zradným terénom,
aby našli nového kráľa Židov.
Božieho Syna.
Betlehemská hviezda, ako bola neskôr známa, im ukazovala cestu.
Králi, ktorí prišli z východu,
nemali žiadne židovské korene.
Boli to hľadači, mystici,
a prišli z diaľky, aby si uctili kráľa.
V silnom rozpore s Nebeským kráľovstvom
bolo Herodesovo kráľovstvo presným opakom.
Bol to chaos.
Disfunkčná vláda hnaná strachom a nedôverou.
Zlý smrteľný kráľ ochotný urobiť hocičo,
aby si udržal moc, pokiaľ mu to jeho zradné telo dovolí.
Ale Herodesovi sa krátil čas a bolo jasné, že nevyhnutný koniec sa blíži.
Situácia na Herodesovom dvore bola komplikovaná a chaotická.
Jeho žiarlivá sestra Salome
presvedčila kráľa, že Herodesova obľúbená manželka, Mariamne,
mala pomer s Herodesovým mladým strýkom.
Salome zároveň presvedčila svojho brata,
že údajní milenci ho plánujú zavraždiť
a ovládnuť trón.
Plný strachu a paranoje kráľ Herodes
prikázal, aby jeho obľúbenú ženu odsúdili na smrť.
Láska moja.
Podľa jedného zdroja sa Mariamne rozhodla vziať si život sama...
...čím Herodesovo šialenstvo ešte zhoršila.
Kráľ Herodes postavil svojej kráľovnej pamätník.
Veža Mariamne bola ďalšou z Herodesových
pamiatok postavených na chrbte Židov.
Podľa pasáže z Talmudu
Herodes zakonzervoval telo svojej obľúbenej manželky vo vani medu.
Zdá sa, že Ježiš sa narodil do temného a strateného kráľovstva.
Možno dôvod jeho existencie bol práve vniesť svetlo do tmy.
Obnoviť zrútený svet.
JERUZALEM, HLAVNÉ MESTO JUDEY
Mária a Jozef museli priviesť svojho syna do hlavného mesta Jeruzalemu,
ktoré bolo len osem kilometrov od Betlehema,
aby ho zasvätili pred Pánom Svätého chrámu,
ako si to vyžadoval Mojžišov zákon.
Toľko ľudí.
Jeruzalemský Chrám je legendárny.
Obrovská stavba zrekonštruovaná pre Židov,
ale nie z nejakej náboženskej pobožnosti Pánovi.
Kráľ Herodes, jeden z najviac nenávidených mužov
v kráľovstve, značne rozšíril veľkolepý chrám pre svoju vlastnú slávu.
V jeruzalemskom Chráme boli hektáre nádvorí.
Herodes Veľký bol kráľ staviteľ.
Postupoval v tradícii, že keď si veľký,
postavíš veľa stavieb.
Z cesty!
Povedal som, z cesty!
Keby staroveké ulice Jeruzalemu mohli hovoriť...
Uhnite sa kráľovi!
...predstavte si, čo by povedali.
Herodes Veľký v ten deň netušil, kto bol v jeho kráľovstve.
Onedlho bude jeho najväčšou hrozbou,
skutočný Mesiáš.
Existoval židovský zvyk pokrstiť matku
40 dní po pôrode syna a pred vstupom
do chrámu, aby dala obetné dary.
Aká krásna tradícia.
Ale mimo chrámu nič posvätné nie je.
Je to obchod.
Prepáčte, ďakujem.
Hej, poďme.
Dáte mi...
- Dáte mi dve? - Áno.
Po celé tisícročia Židia
nosili obete k Božiemu oltáru,
v duchu vďačnosti alebo odčinenia za svoje hriechy.
Mária a Jozef neboli iní.
Nevedeli, že jedného dňa bude ich syn živou obetou.
A že tisíc rokov trvajúca tradícia bude navždy zmenená.
Urobte cestu kráľovi!
V Svätom písme sa píše, že Simeon bol človek spravodlivý a nábožný.
Uhnite z cesty!
Horlivo čakal na Mesiáša,
ktorý príde zachrániť Izrael pred tyranom Herodesom
a Rímskou ríšou.
Vravel som uhnite sa kráľovi.
Pán starcovi vyjavil, že neumrie,
kým neuvidí Mesiáša vlastnými očami.
Takže chodieval každý deň do chrámu a čakal, kým sa sľub splní.
Keď sa zamyslíte nad Simeonom,
čakal, pripravoval sa na, dúfal.
Nezaváhal vo svojom presvedčení.
Keď ten čas prišiel, radoval sa.
Vedel, čo má robiť.
Na toto čakal.
Šalom.
Dieťatko.
Moja duša skáče od radosti.
Určite je to Mesiáš.
Šalom.
Áno, je to ten, ktorého hľadáš.
Môžem... Môžem ponúknuť dieťaťu požehnanie?
Boli by sme poctení.
Teraz prepustíš, Pane,
svojho služobníka v pokoji podľa svojho slova,
lebo moje oči uvideli tvoju spásu,
ktorú si pripravil pred tvárou všetkých národov:
svetlo, ktoré odhalí Boha národom.
A slávu Izraela, tvojho ľudu.
On je ustanovený na pád
a na povstanie pre mnohých v Izraeli,
a na znamenie zaslané Bohom,
ktorému budú mnohí odporovať.
Nakoniec vyjde najavo zmýšľanie mnohých sŕdc.
A tvoju vlastnú dušu prenikne meč.
Simeonovo proroctvo uznáva,
že Mária zažije ako matka Ježiša veľkú bolesť.
Úloha Božieho Syna bola srdcervúca.
Obetovať svoj dokonalý život za nás.
Ale Pán bude s ňou a jej synom po celý čas.
Na rozdiel od zvyčajného obrazu mudrcov,
ktorí sa zjavili pri narodení Krista spolu s pastiermi,
to bolo v skutočnosti skôr dva roky po jeho narodení.
Vieme len všeobecne, odkiaľ prišli
alebo aká dlhá ich cesta naozaj bola,
vieme však, že mudrci nakoniec do Jeruzalemu dorazili.
Nazdávali sa, že budúci kráľ Židov
sa narodil niekde v meste, pravdepodobne do kráľovskej rodiny.
Mudrci sú vnímaní ako múdri a dôležití.
Nie je vôbec prehnané predpokladať, že kráľ Herodes ich chcel prijať.
Čomu vďačím za privilégium vašej
prítomnosti v našom skromnom kráľovstve?
Sme tu len z jediného dôvodu.
Kde je ten novorodenec?
Kráľ Židov.
Videli sme jeho hviezdu, ako vychádza.
A prišli sme si ho uctiť.
Mysleli sme si, že je tu,
vo vašom paláci.
S vami, s provizórnym kráľom Židov.
Provizórnym kráľom?
Kňazi,
kde sa mal tento Mesiáš narodiť?
V Betleheme. V Judei.
Môžete ísť.
Mudrci si pomysleli: „Všetci to budú oslavovať.
Stalo sa niečo významné. Narodil sa kráľ.“
Herodes je kráľ a je si celkom istý,
že sa nenarodilo žiadne dieťa, ktoré by malo trón zdediť.
Bojí sa, že narodené dieťa ho nahradí.
Choďte do Betlehema.
A pozorne hľadajte to dieťa.
Nie je to ďaleko odtiaľto.
A keď ho nájdete, vrátite sa rovno sem a poviete mi to.
Aby som si ho aj ja mohol uctiť.
Herodes bol nahnevaný, žiarlivý, a urputne sa držal svojej moci.
A klamal mudrcov,
aby zistil, kde je to dieťa,
nový kráľ Izraela.
Chcel to zistiť, aby Ježiša Krista mohol zabiť.
Šialený kráľ plánuje využiť mudrcov, aby našiel dieťa.
Požehnané dieťa, ktoré hviezdy vyhlásili za Mesiáša.
Ak je to pravda, Herodes Veľký je teraz
oficiálne tým, za koho sa asi vždy považoval.
Podvodníkom.
Pre Máriu a Jozefa muselo byť zvláštne prijať,
že ich hravé batoľa je Boží Syn.
A že veriaci merali veľké vzdialenosti, aby si kľakli k jeho malým nohám.
Jozef, Mária, máte hostí.
Predstava, že Ježiš víta hľadačov,
je jedno, či sa považujú za Kresťanov alebo Židov,
a akoby mudrcov
priťahovalo svetlo, pravda.
To priťahovanie, ako magnet, ich priviedlo z takej diaľky,
až kým neprišli poctiť a uctievať kráľa.
Ako dieťa som spieval koledy o daroch od mudrcov,
alebo, ako ich voláme, Troch kráľov.
Zlato, kadidlo a myrha.
Vedel som, čo je zlato.
To je asi všetko.
Kadidlo a myrha boli vysoko cenené vône a parfumy.
Tieto dary boli považované za vhodné pre kráľa a v Judei boli vzácne.
Predstavte si, aké to bolo pre týchto dvoch tínedžerov
z Nazaretu dostať takéto dary.
Herodes prikázal mudrcom vrátiť sa do Jeruzalemu,
aby ohlásili, kde je tento nový kráľ.
Ale mudrcom sa sníval anjelský sen.
Anjel ich varoval, aby sa do svojej krajiny vrátili inou cestou
a vyhli sa šialenému kráľovi za každú cenu.
Herodes bol zúrivý, keď si uvedomil, že ho mudrci okabátili.
Nemohol však ignorovať ohrozenie svojho trónu.
V súlade s tým, aký bol vodca, prikázal vojakom
zabiť každého mladého chlapca v Betleheme a okolí.
Jozef sa v sne stretol s ďalším anjelom.
Anjel Pánov povedal: „Jozef, vstaň,
vezmi so sebou dieťa i jeho matku, ujdi do Egypta
a zostaň tam, kým ti nedám vedieť,
lebo Herodes bude hľadať dieťa, aby ho zmárnil.“
V Svätom písme sa píše,
že skutočný boj nie je proti telu a krvi, ale proti duchovným silám zla.
Tým, že nariadil takýto ohavný čin, sa môžeme čudovať,
či samotného Herodesa nevyužívalo ešte vyššie zlo.
Zlo, ktoré by Herodes spáchal
na bezbranných nevinných ľudských bytostiach,
ukazuje, kam až človek zájde,
ak podľahne pozemskej moci.
Ukazuje to, že Boh nechce zlo.
Dovoľuje zlo len preto, aby sa mohlo udiať väčšie dobro.
Zabitie týchto chlapčekov na pokyn Herodesa je hrozná tragédia.
Mnoho ľudí ich však považuje za mučeníkov.
Sú súčasťou príbehu o definitívnom vykúpení Bohom,
a preto ich životy neboli nadarmo.
Herodesova jednotka smrti prichádza a neukazuje ani štipku ľútosti.
Žiadna stopa ľudskosti.
Ani náznak niečoho iného ako čistého, nefalšovaného zla.
A berú dôkazy pre Herodesa.
Nepribližujte sa!
Moshe!
- Ráchel! - Nie!
Nie!
Je to hrozná kapitola tohto príbehu.
Memento toho, akí môžeme byť krutí,
keď dávame svoje záujmy, vlastné prežitie, nad Božiu vôľu.
V starom texte sa píše, že bolo počuť výkrik a veľké plakanie.
Ráchel plače za svoje deti.
Odmieta utešovanie, lebo sú mŕtve.
Nepoznám nič bolestivejšie,
ako keď rodič príde o dieťa.
Našťastie...
...tam sa príbeh nekončí.
Varovanie anjela zachránilo mladému Ježišovi život.
Ale mnohí iní skonali na rozkaz Herodesa.
Je to dokonané.
Pane.
Nakoniec sa zlo obrátilo na svojho hostiteľa,
čím ďalej viac kanibalizovalo Herodesovu myseľ a telo.
Herodes údajne veľmi trpel.
Prečo si mi to nepovedal?
Údajne sa potuloval a videl duchov.
Každý videl, že nebol duševne v poriadku,
až do bodu, keď sa skutočne pokúsil zabiť sa.
Herodes spáchal tieto hlboké činy morálneho zla.
Išlo tu len o jednu jedinú vec. O moc.
Je to odpudzujúca historická postava.
Zo smútku, ktorý nastane v príbehu prvých Vianoc, môžeme mať pocit
akoby neexistovala spravodlivosť.
Je to len o moci a ukazovaní moci,
ale príbehom Vianoc
sa začína väčší príbeh, ktorý zahŕňa liečenie, zázraky a veľkú radosť.
Mária, Jozef a mladý Ježiš utiekli do Egypta,
kde určitý čas žili v mieri.
Po Herodesovej smrti sa Jozefovi ešte raz zjavil anjel a povedal mu,
že je bezpečné ísť domov.
Nakoniec sa rodina vrátila
presne tam, kde sa náš príbeh začal, do Nazaretu.
Tam Ježiš tak, ako my všetci, postupne rástol.
Otec ho učil stolárstvu, ale okrem toho sa vo Svätom písme
veľa o živote rodiny nepíše.
Ale ako všetci dobrí rodičia, som si istý, že Mária a Jozef urobili
všetky obete, ktoré rodičia robia, aby zabezpečili a ochránili svoje deti.
Aj keď možno nevieme veľa o Ježišových prvých rokoch,
potrebovali by ste niekoľko životov,
aby ste spočítali slová napísané o jeho dospelosti.
Tak, ako Simeon prorokoval,
Márii zlomilo dušu, keď videla, ako jej syna Ježiša
popravia na rímskom kríži. Zabitý za zločiny, ktoré nespáchal.
Dali ho do jaskyne,
možno veľmi podobnej tej, v ktorej sa narodil.
Ale mnohí, aj ja, veria, že v tej jaskyni nezostal veľmi dlho,
a že vstal z mŕtvych a zachraňuje tých, ktorí v neho veria.
Ježišovo učenie zmenilo svet.
Tí, ktorí ho nasledujú, sú zvaní „nasledovníci Krista“ alebo „Kresťania“.
A hoci prvotní kresťania čelili ťažkostiam a prenasledovaniu,
časom sa dokonca aj Rím vyhlásil za kresťanskú ríšu.
A nasledovníci Ježiša nejako našli spôsob,
ako rozšíriť jeho slovo po celej zemeguli do vyše 200 krajín.
Jedno Ježišovo učenie bolo, aby sme sa navzájom milovali,
odpúšťali našim nepriateľom, starali sa o chudobných,
zastávali sa utláčaných
a žili s pokorou a láskavosťou.
A pod všetkými piesňami, baliacim papierom
a hviezdami na vrchu stromu,
si myslím, že práve toto je podstata Vianoc.
Prajem veselé Vianoce.
Preklad titulkov: Ľuboš Sajda