Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
MAJ 1983
MILITÆRDIKTATURET FØRER EN BRUTAL KRIG MOD SINE POLITISKE MODSTANDERE
MERE END 30.000 BORGERE ER BLEVET DRÆBT ELLER FÆNGSLET
- Hvad var det? - Det rager ikke dig.
Jeg vidste ikke, jeg skulle overflyttes til en politisk afdeling.
Luk røven.
Gå videre.
Goddag.
Jeg hedder Luis Molina, og jeg skal afsone en dom på otte år.
Sexforbryder, dømt for gadeuorden med en mand, og på et toilet.
Jeg er ligeglad.
- Hvad hedder du? - Valentín Arregui.
Politisk fange?
- Det siger de. - Så siger vi det.
Jeg respekterer alle idéer, hvis de respekterer mine.
Jeg ledte en sultestrejke. De mener, at jeg er en dårlig indflydelse.
Jeg lovede mig selv kun at lytte til ting, der opmuntrer mig.
Sultestrejker er ikke med på listen. Må jeg lave mad?
Gør, hvad du vil. Jeg har bare brug for stilhed til at studere.
Jeg har kun te og suppe.
Mor har været for syg til at komme med mad... og blade.
- Jeg kan de her udenad. - Jeg nøjes med fængselsmaden.
Siger du nej til suppen, fordi du ikke...
Lad mig forklare en ting.
Nogle gange læser jeg ikke,
men du vil bemærke, at jeg alligevel er stille.
Det er, fordi jeg tænker.
Jeg forbereder mig på at tage noter.
Jeg må altså hverken tale, mens du læser eller tænker?
Netop.
Godt.
Márquez!
- Camazón! - Rodriguez!
Zecchi!
- Molina! - Hasul!
- Arregui. - Domínguez!
Lopez!
Jeg skulle have gjort det før. Det gør en stor forskel.
Da jeg pyntede butiksvinduer, kunne jeg ikke hvile, før de var perfekte.
En mannequin havde en Chanel-dragt på,
og jeg ville lægge et silketørklæde af Balenciaga i hendes taske.
"Ingen går op i, hvad der er nede i tasken," sagde min chef.
"Det gør jeg,"
sagde jeg og hævede et øjenbryn som Joan Crawford i Mildred Pierce.
Og ved du hvad, skat? Det blev et Balenciaga.
Hvad læser du?
Lenins biografi.
Det lyder sjovt.
"Kampen er ikke slut, før alle mennesker er frie." Hvem sagde det?
Jeg ved det.
Cyd Charisse I Silkestrømper.
"Kampen er ikke slut, før alle mennesker er frie."
- Selv latterlige butiksvinduedekoratører. - Hold nu op!
- Lenin sagde ikke "latterlige". - Han sad ikke i en celle med dig.
Jeg ved, at I radikale ynder at udnytte piger i nød.
Vagter! Han taler om fagforeninger
og får mig til at glemme kapitalismens glæder!
- Hvad vil du have, Molina? - Ikke noget. Jeg pjattede bare.
- Jeg ved, hvad Molina vil have. - Du er ikke mand nok til at give mig det.
- Hvad sagde du, din ynkelige lille...? - Ikke noget.
- Du sagde noget. - At jeg er et svin.
- Højere! - Jeg sagde, at jeg er et svin.
Sig det hele, bøsserøv. Du var næsten færdig.
Jeg sagde, jeg er et svin og en bøsserøv, og når du vil have mig,
er min sultne røv din.
Måske senere, skat.
Hørte du det, Arregui? Når du vil have hende.
Kalder en mand mig en kvinde, slår jeg ham ihjel.
Kalder en mand mig en mand, besvimer jeg.
Du er en mand.
Du bør ikke lade dem ydmyge dig på den måde.
Skat, ydmygelser giver privilegier. Hvordan tror du, jeg fik perleforhænget?
- Hvorfor gør du dig selv triviel? - Fordi jeg er triviel.
Jeg ved det dog. Du og din bevægelse er trivielle, men ved det ikke.
I forhold til disse smukke kvinder er vi alle trivielle. I forhold til dem...
...eksisterer vi ikke engang.
Rend mig.
Du tænker, ikke?
På en pige?
Hun er sikkert køn.
Hvad hedder hun?
Bøssen har bare at holde sit løfte.
Man kan lære alt om en person ved at stille et enkelt spørgsmål:
- Hvad er din yndlingsfilm? - Jeg har ikke nogen.
Kom nu, alle har en yndlingsfilm, men folk lyver som regel om det.
Jeg stoler ikke på nogen, der siger Tyren fra Bronx. Gider du lige?
Jeg har ikke været i biografen i årevis.
Kan du ikke lide at drømme? Bare lidt.
Jeg drømmer med hvert åndedrag, men det er ikke noget, du ville forstå.
Folk som dig tror, at livet bare er underholdning.
Hvis jeg giver dig resten af en god chokoladebar,
holder du så op med at sige "folk som dig"?
Du har ret. Undskyld.
- Er det dit sidste stykke? - Spis det.
- Nej tak. - Jeg kan ikke finde ud af det.
Er du principfast eller bare meget stædig?
Måske bare... meget stædig.
Var det et glimt af humor? Jeg glemte solbrillerne på Corniche.
Jeg har i øvrigt en kæreste.
Det tænkte jeg nok.
Jeg ville bare ikke have, at du fik nogen idéer.
Du er ikke min type.
Jeg søger en at slå mig ned med, ikke en at storme barrikader med.
Til forskel fra dig kan jeg ikke leve uden film.
Efter min far døde, måtte min mor arbejde om aftenen som placøse,
og da ingen kunne passe mig, tog hun mig med
og satte mig på første række.
Jeg så hver eneste film igen og igen.
Der er en, jeg aldrig glemmer.
- Edderkoppekvindens kys. - Aldrig hørt om den.
Den foregår i et fiktivt sydamerikansk land,
halvt Argentina, halvt Brasilien og 100 procent Hollywood.
I hovedrollen, den herlige Ingrid Luna, kendt blandt sine beundrere som La Luna.
Edderkoppekvindens kys var det første projekt, der var skabt til hende.
Ingen hævder, at det var den bedste film nogensinde.
For ambitiøs for sit eget bedste, for mange smagsvarianter i gryderetten,
men så mange smukke elementer.
Vil du gerne se den?
- Hvordan skulle vi gøre det? - På den bedste måde.
Jeg kan fortælle dig den.
Hvis du ikke har andet at lave.
For meget læsning gør en blind. Det sagde du selv.
Desuden slukker de lysene når som helst nu.
- Hvilken slags film er det? - En musical selvfølgelig.
Og jeg vil ikke forklare mit "selvfølgelig".
- Jeg hader musicals. - Jeg har ondt af dig.
Jeg er ked af det, men ingen synger i virkeligheden.
Det burde de måske. Hold så mund og hør efter.
Lyset tændes, tæppet går op. Den er i vidunderlig Technicolor.
Lærredet er oversvømmet med ekstra røde og gyldne nuancer.
Det gør næsten ondt at se på det.
Hun hedder Aurora
Og hun er så smuk
Ingen mand kan modstå hende
Og dem, der har kysset hende
Bliver smaskforelskede
For evigt forelskede
Vent! Du kaster os bare ud i det. Vi ved intet om historien eller figurerne.
Det er jo en musical. Der er ikke meget at vide, men du har ret.
Jeg blev så ivrig, at jeg sprang indledningen over,
der fremstiller Aurora som den succesfulde forlægger af Charm,
Sydamerikas mest berømte modeblad.
Måden, hun sidder på, tager pusten fra mig hver gang.
Hendes perfekte, fyldige figur, smalle talje og runde hofter.
Hendes ben er lyserøde og silkebløde, tilmed uden strømpebukser.
Ingen erotiske beskrivelser.
Og nu... iført en meget enkel silkemorgenkåbe,
går gudinden ind i soveværelset.
Kendall, du er sent på den. Hjælp mig med at vælge kjole til gallaen.
Kendall Nesbit er Auroras assistent og bedste ven.
Hans hengivenhed til hende er total.
Han lever for hende og gennem hende. Han er med andre ord homoseksuel.
- De siger det selvfølgelig aldrig. - Og hvad så?
Fyren, der spillede ham, var en større bøsse end Danny Kaye.
Han boede hos sin mor og var bange for, at hun ville gennemskue, at han var bøsse,
så han spillede macho og dræbte glæden i rollen.
Jeg beskriver mine drømmes Kendall i stedet for den skuffende virkelighed.
Kendall, du er sent på den. Hjælp mig med at vælge en kjole til gallafesten.
Hvad skal jeg så have på i aften?
Aner det ikke
Måske Chanel i silke, den sølvblå
- Du skal vælge mere end en kjole. - Hvad mener du med det?
"En kvinde ved ikke, hvad hun skal tage på, før hun ved for hvem."
Ting, jeg siger for penge.
I ti år har du taget frakken af uden en mand ved din side.
Dine læsere spekulerer på, om der er noget galt.
Hvem bliver din ledsager?
Hvad med Raul?
- Hvad med Manuel? - Du godeste, nej!
Hvad med Roberto?
Så de vil altså vide Hvem der er min fyr?
Jeg vil ikke fortælle dem det, og desuden har jeg dig.
Jeg danser alene Indtil jeg danser med min drømmeprins
Jeg danser alene Hvor absurd det end virker
Indtil jeg danser med mit livs kærlighed
Manden, der kalder mig sin egen
Indtil jeg danser med mit livs kærlighed
Tilbyd mig ingen ledsagere
En flok fremmede
For jeg danser alene
- Hun er altså frigid. - Hvad?
Hun er bange for fysisk nærhed.
Hun udviklede en skamfølelse omkring sex i sin tidlige barndom.
At prøve at kontrollere sine forbudte lyster som voksen
gør hende ude af stand til at nyde et godt knald.
Undskyld dig, men Aurora er kræsen, ikke andet.
- Ja. - Hun har høje standarder.
- Upåklagelig smag. - Så siger vi det.
Hvis du skal håne den, fortsætter jeg ikke.
Det er et kunstværk, der betyder meget for mig.
Skal jeg bare sidde og lytte? Må jeg ikke kommentere?
Netop. For det er det, folk gør, når de ser film.
Godt så.
Jeg tier stille.
Jeg må nu indrømme, at Aurora er gået til psykolog.
Han mistænker, at hendes manglende evne til at binde sig
er forbundet med et undertrykt minde
og den mystiske melodi, der hjemsøger hendes drømme.
Lægen opfordrer hende til at være mere åben over for sine lyster.
Aurora bliver ikke overbevist,
før hun opsøger en tarotkortlæser, der giver hende det samme råd.
I går aftes tog jeg hen til sigøjneren
Kig herhen!
Og hun havde så meget at sige
Hun sagde, at jeg ville møde en fremmed
En slank, flot helt
Der ville storme ind og tage mig med storm
Jeg sad der og rystede ved hendes bord
Jeg duftede røgelsen i luften
"En dag vil du høre et skrig," sagde hun
"En skarp, gennemtrængende lyd
Og når du ser dig omkring
Vil dit livs kærlighed
Stå lige der"
Aurora danser med flere mænd, men er ikke interesseret i nogen.
Ind træder Armando,
Sydamerikas bedste fotograf, en ægte kunstner.
Aurora har hyret ham til vinternummeret, men de har ikke mødt hinanden
før nu.
Lad mig gætte. Han er ikke kun genial, men også høj, mørkhåret og flot.
- Selvfølgelig. - Det er hans sande talent.
Nej, han synger og danser også.
Latterligt.
Hvis bare du kunne se ham, som jeg gør.
"Jeg kan ikke sige Hvordan du vil møde ham
Eller hvornår du vil møde Din elskede eller hvor
Men snart vil du høre skriget," sagde hun.
"Og du vil kigge dig omkring
På den skarpe, gennemtrængende..."
"Skarpe, gennemtrængende..."
Deres fingre rører hinanden og dirrer af elektricitet.
De kommer med nogen fra forhør.
Er der noget, du vil sige til professoren, Arregui?
Nå?
Du kender ham, ikke?
Hvis jeg så sådan ud, ville jeg også have en pose over hovedet.
Hold kæft! Hold kæft!
Jeg kender ham. Han er en modig mand, og du håner ham!
Du og dine tørklæder og perleforhæng! Jeg væmmes ved dig!
Det burde jeg ikke have gjort.
Undskyld.
I lige måde.
Det var en dårlig spøg.
Nå, Molina. Har du noget til mig?
Ikke for noget, inspektør, men du har vist hyret den forkerte.
Jeg har intet til fælles med den mand. Han vil ikke betro sig til mig.
Har han talt om nogen, han samarbejder med?
Ingen navne?
- Ikke engang i søvne? - Jeg sover altså på samme tid.
Måske skulle du sove mindre og lytte mere.
Jeg lover at blive ved med at prøve.
Jeg har gode nyheder.
Jeg har overtalt prøveløsladelseskomiteen til at overveje din sag.
Tak. Min mor ville blive så glad for at få mig hjem igen.
Ja, din mor...
Hun har desværre fået det værre.
Endnu et lille hjerteanfald.
Bare rolig. Hun er uden for fare.
Nej.
Faren er inde i hende. Hendes hjerte er træt af at tilgive så meget.
Jeg er en tolerant mand, Molina.
Jeg væmmes ikke ved umoralske mennesker som dig.
Molina.
Ja.
Du var oppe hos inspektøren i morges.
- Hvor ved du det fra? - Der er tusind øjne herinde.
Er du en informant?
Selvfølgelig. Hvorfor skulle jeg ellers være her?
- Spurgte inspektøren dig ikke om mig? - Nej.
Det handlede om min mor, der er syg. Det har jeg allerede sagt.
Okay.
Heldigvis kan tante Chicha tage sig af hende.
- Det er også rigtigt. Du er enebarn. - Ja.
Det har altid kun været os to.
- Har du en stor familie? - Kæmpestor.
Sidst jeg var hjemme, spurgte min far: "Hvem er du?"
Min mor var ved at slå ham ihjel.
"Det er svært at holde styr på," sagde han.
Voilà. En humoristisk sans.
- Marta syntes også, det var sjovt. - Hvem er Marta?
- Din kæreste? - Ikke nogen.
Nå, så Marta er ikke nogen?
Kig på mig!
Du vil ikke vide noget om mig.
Jeg er kun i live, fordi jeg har oplysninger, de vil have,
og de helmer ikke, før de får dem. Er du med?
Du kom i fare fra det øjeblik, du mødte mig.
Skat, jeg er vinduesdekoratør.
Hvad angår omstyrtningen af den voldelige junta,
forventer de ikke, at en flok svanser fører an i marchen.
Undskyld.
Jeg krummer tæer, hver gang du gør grin med dig selv.
De slukker snart lysene.
- Skal jeg fortsætte med filmen? - Ja, selvfølgelig. Som du ønsker.
Aurora og Armando er altid sammen. Arbejder om dagen, morer sig om natten.
- Knalder om natten. - Nej, det gør folk ikke i musicals.
- Men er de sammen? - Ikke endnu.
Som jeg sagde, prøver Aurora at håndtere sit problem med at binde sig.
Hun har bygget så tyk en mur omkring sig, at end ikke kugler kan gennemtrænge den.
Det viser sig, at Armando er fra den landsby, Aurora blev født i,
langt nordpå i udkanten af junglen.
Han overbeviser hende om at lave et fotoshoot der blandt folket.
Selvom Armando er en anerkendt kunstner, ser han sig selv som en almindelig mand.
For mig har ægte skønhed intet med mode at gøre.
Ægte skønhed er det her.
En almindelig mand
Vil have et almindeligt liv
I et almindeligt hus Og gøre almindelige ting
Med en almindelig kone
Og hver dag skynder han sig hjem
Tager sin almindelige hat af
Og ser sin almindelige hund
Løbe lige ind i hans arme For at blive klappet på almindelig vis
Og almindelige tanker
Løber gennem hans almindelige hoved
Når han leger far, mor og børn Med sin almindelige kone
I deres almindelige seng
Ja, de er et almindeligt par
På alle måder
Bortset fra, at man ikke Finder kærlighed som denne
Hver dag
-Og deres almindelige kys -Og deres almindelige kys
-Når de slukker lyset -Når de tænder lyset
Jeg lover, mine venner De føler en lykkerus
Hver eneste almindelige aften
De er som naboparret
Det må man sige
Bortset fra, at man ikke Finder kærlighed som denne
Man finder ikke kærlighed som denne
Hver dag
Endnu en grund til, at jeg hader musicals.
Det er ren propaganda fra den herskende klasse for at bedøve folks sind.
- Herre, lad mig dø nu... - Kan du ikke se, hvor bagvendt filmen er?
Fotografen føler sig truet af en magtfuld kvinde
og vil gøre hende til en dørmåtte.
Nej, man respekterede kvinder mere dengang.
Deres skønhed gav dem magt. Du foretrækker vel de film, man laver nu.
Dem med ørkenlandskaber ejet af Sissy Spacek, Meryl Streep,
Glenn Close og Glenda Jackson. Apokalypsens fire rytterinder!
Skuespillere, der spiller rigtige roller,
ikke de fjollede fantasifigurer, du kan lide.
Jeg kan ikke lide dem. Jeg elsker dem!
Aurora er guddommelig! Hun er den perfekte kvinde,
og Armando er mit billede af en rigtig mand.
Virkelig?
Hvad er det?
- Jeg vil ikke kede dig med det. - Det er fint med mig.
For jeg vil ikke kedes med dine meninger om det.
Jeg er interesseret. Hvad betragter du som en rigtig mand?
En, der er stærk og ikke er bange for at tage ansvar
især i sit eget hjem.
Så du mener ikke, at mænd og kvinder skal være lige i hjemmet?
Kvinder vil ikke have lighed. Der er ingen gnist i det!
Gnist? Hvilken gnist?
Den skønne fornemmelse, når en mand lægger armen om en, når man er bange.
Du godeste, sikken omgang vås!
- Det er altså det, jeg føler. - Nej, det er det, du har lært at føle.
Vi kommer ingen vegne her.
Jeg ønsker dig godnat.
Molina.
Jeg er lysvågen.
Fortæl mig lidt mere af filmen.
Så falder jeg i søvn.
Bare lidt mere.
Kom nu...
Okay, men ikke flere afbrydelser.
Armando tager Aurora med til byens eneste smarte sted.
Glem fotografering, Armando. Du burde åbne en danseskole.
Ja, en mand med så mange talenter.
- Skål! - Skål!
Velkommen hjem, fremmede!
Ind kommer Paulina Paz.
Lang næse, buskede øjenbryn og triste øjne som indpakkede karameller.
- Du kan ikke lide hende. - Alle synes, hun er smuk.
Men hun kan ikke måle sig med Aurora.
Hendes eneste fordel er hendes ungdom, som hun udnytter som en machete.
Det er tydeligt, at hun og Armando tidligere var et par,
og at flammen i hende ikke er slukket.
Nu bliver det spændende.
Paulina gør et stort nummer ud af at være venlig over for Aurora.
Jeg håber, du trives her.
En lille by kan nok ikke sammenlignes med storbyen.
Jeg blev født i denne landsby. Vi flyttede herfra, da jeg var lille.
Det var før min tid.
Vores familier kender måske hinanden.
Det tvivler jeg på. Vi var enkle mennesker.
Jeg elsker det øjeblik. Aurora viser den opblæste tøs, hvad ægte klasse er.
Og så bliver der stille i salen.
Alle vender blikket.
Johnny Desiderio er ankommet.
- Skurken. Endelig! - Nej, superskurken!
En lille gangster, der har åreladet landsbyen og dens indbyggere i årevis.
Endelig nogle sjove mennesker.
Hvordan kan hun lade den kakerlak røre hende?
Klubben er hans legeplads,
og han behandler alle som sit legetøj.
Det, jeg elsker ved La Luna, er,
at selvom Hollywood prøvede at få hende til at virke amerikansk,
holdt hun aldrig op med at være latina.
- Det var utroligt. - Tak, jeg morer mig bare lidt.
Jeg tror, jeg går i seng, hvis I vil have mig undskyldt.
Selvfølgelig, Armando.
Ses vi i lobbyen i morgen?
Undskyld.
Han holder stadig af hende.
Kendall Nesbit har følt sig overset, siden Armando dukkede op.
- Men nu har han et formål igen. - Lad os få dig i seng.
Og med det siger jeg ciao. Godnat, Valentín.
Nej, du kan ikke stoppe nu. Det er en bunke fjollede klichéer,
men denne nye karakter tilfører lidt dramatisk konflikt.
Det er bedst at lade publikum længes efter mere. Sov godt.
Molina.
Sangen, Aurora hører... Psykologen mente, den var forbundet med et barndomstraume.
Lad hende være.
Identificerer du dig med hende, fordi du oplevede noget lignende?
- Har du en teori om alting? - Du sagde, det kun var dig og din mor.
- Hvad med din far? - Han døde, da jeg var fire. Og hvad så?
Er det ikke indlysende? Din afhængighed af din mor gjorde dig homoseksuel.
- Virkelig? Sikken kliché! - Nej, hør her.
Uden en far formilder den følsomme dreng sin mor
ved at påtage sig hendes omsorgsfulde egenskaber.
Ligesom machomanden formilder sin far ved at blive revolutionær.
Jeg er ikke macho. Jeg afskyr den slags og alt, hvad det står for.
Er det sandt?
Tror du, du siger noget, jeg ikke har hørt 1.000 gange før?
Om lidt siger du, den rette kvinde kan omvende mig,
for der er intet bedre end en god kvinde.
Til det siger jeg: "Jeg er enig."
Da der ikke er noget bedre end en kvinde, vil jeg være en.
Hvorfor siger du det?
Fordi det er sandt. Hvorfor tror du ikke på mig?
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror, at folk ser på dig og ser et uhyre,
og derfor spiller du rollen som et.
Men Molina... Du er ikke et uhyre.
Du er en mand.
Stearinlyset holder mig vågen.
Må jeg slukke det?
Hun bærer silke
Spanske blonder
Hun mærker den vilde chinchillapels Feje hen over sit ansigt
Hun er heldig
At være en kvinde
Hun bærer diamanter
Der stråler som stjerner
Hun har elskere Der åbner døre til fine biler
Hun er heldig
Så heldig
At være en kvinde
En parfume af Lanvin
Til at duppe på sit håndled
En hemmelig dagbog
Over alle de mænd, hun har kysset
Så mange mænd
Hun har kysset
Syrenvand
Bader hendes hud
I operaen mister publikum pusten Når hun kommer ind
Chokoladeæsker som gaver
Og roser
Og håndskrevne sedler, der tilstår
"Jeg elsker dig"
Blide lotions
Creme med blomsterduft
Hun er klimaks i din Technicolor-drøm
Hvor heldig kan man være?
Så heldig hver dag
Og jeg ville ønske
Hun var mig
Den kvinde
Det er din skyld, bøsserøv.
Han har en kæreste. Marta!
- Marta hvad? - Det ved jeg ikke.
- Jeg har brug for mere. - I fjernede ham.
- Jeg har brug for mere tid. - Jeg kan ikke give dig tid.
Vi har brug for oplysninger!
- Tortur virker ikke på ham. Det ved jeg. - Vi torturerer ikke folk her.
Nej, men hvis I bringer ham tilbage fra forhøret,
kan jeg skaffe hendes fulde navn og meget mere. Jeg beder dig.
Molina, er du blevet lidt lun på det dumme svin?
Selvfølgelig ikke. Jeg vil bare se min mor.
Jo hurtigere Arregui taler, desto hurtigere kommer du ud.
La Luna!
Hjælp mig.
Jeg kan ikke klare at være alene.
Jeg kan ikke klare at være her.
Red mig, Luna.
Få mig væk herfra.
Ja.
Til en film.
HANS ELSKEDE SVOR AT DRÆBE HAM!
Når du føler At alt er gået ad helvede til
Og den verden, du lever i Ikke er et paradis
Jeg kan rådgive dig Du skal bare bede mig om det
Jeg vil med glæde dele dette gode råd
Du må lære ikke at være, hvor du er
Jo mere du ser sandheden i øjnene Desto dybere ar får du
Så luk øjnene Og så bliver du en filmstjerne
Hvorfor skal du blive, hvor du er?
Du må lære ikke at se, hvad du ser
Den bid af helvede, du kalder dit liv Er hård og uretfærdig
Så hvorfor ikke ligge Ved siden af mig på lærredet?
Hvorfor skal du se, hvad du har set?
Og hvis du havner i fængsel Er lidt fantasi aldrig af vejen
Det er lige så enkelt som ABC
Kom herop
Leg med mig
Lys!
Kamera!
Action!
Du må lære ikke at gøre det, du har gjort
Et skud kan ikke dræbe dig Hvis du aflader pistolen
Så byg et palads, hvor du er shahen
Så vi kan omfavne Shangri-La Hvis du stikker af
Til en matiné
Fra der, hvor du er
Du må lære ikke at være, hvor du er
Hvor du er
Jo mere du ser sandheden i øjnene Desto dybere ar får du
Så luk øjnene Og så bliver du en filmstjerne
Hvorfor skal du blive, hvor du er?
Så hvorfor ikke ligge Ved siden af mig på lærredet?
Hvorfor skal du se
Hvad du har set?
Og hvis du havner i fængsel Er lidt fantasi ikke af vejen
Det er lige så enkelt som ABC
Kom herop
Leg med mig
Og hvis du havner i fængsel
Er lidt fantasi aldrig af vejen
Det er lige så enkelt som ABC
-Kom herop -Kom herop
-Leg med mig -Leg med mig
Sluk for lyset, og tænd for dit sind
Så lover jeg dig, at du vil indse
At du vil synes om min plan
Min sødeste fan
Min mandlige medspiller
Hvor end
Du er
Åh gud... Har I dræbt ham?
I slipper ikke afsted med det her! Forsvind!
Du godeste, hvor meget mere af det her kan du udholde?
Bare fortæl dem det, de vil vide, så slutter alt det her.
Da Johnny Desiderio opdager, at Paulina stadig er forelsket i Armando,
kidnapper hans håndlangere ham og tæver ham. Så lukker jeg øjnene.
De smider Armando i udkanten af junglen,
og pludselig er Aurora der.
Hun gibber end ikke i hende, når hun ser ham. Hun er så tapper.
Jeg er et vrag på det tidspunkt. Jeg flæber.
Du lader dig altid rive med af følelserne. Jeg vil bare vide, hvad der sker.
- Hun synger selvfølgelig. - Åh nej.
Det er ikke, som du tror. Det mest naturlige, man kan forestille sig.
Jeg kan udrette mirakler
Selvom piskeslagene Har revet hul på din hud
Vil jeg lægge mine læber over alt på dig
Og jeg vil udrette
Mirakler
Du kan godt stoppe der.
Undskyld. Bliv ikke vred. Jeg kan ikke koncentrere mig om historien.
Når du taler om Aurora, ser jeg kun...
...Marta.
Den skal vel komme til udtryk på en eller anden måde.
Hvad?
Svagheden.
Det er ikke svaghed, men kærlighed.
Man kan bare ikke lade være med at knytte sig til nogen.
Det er, som om sindet oversvømmes af følelser.
Mener du det?
Som en utæt hane. Man kan ikke stoppe dryppene.
Lige nu ville jeg give hvad som helst for at holde om hende.
Bare at tænke på hende...
Det er ren tortur.
Du bør aldrig fortrænge rare tanker.
Læg dig ned.
Stol på mig.
Luk øjnene.
Og nu...
Når jeg siger "Aurora",
skal du se Marta for dig.
Jeg kan udrette mirakler
Jeg holder dig ind til kroppen Og kærtegner hvert et sår
Det, jeg kommer for at tilbyde Må du ikke afvise
Der er kærlighed
I min berøring
Som du kan bruge
Og hvis du vælger det
Bare sig mit navn
Så kommer jeg
Og udfører mirakler
Jeg kan udføre mirakler
Der er mirakler
I mig
Voilà, monsieur. Aftenens specialitet. Flamberet lort.
Bønner og ris.
- Der er for meget til mig. Tag min. - Nej tak.
Nej. Spis!
Kom nu! Denne ris a la klister er ikke så dårlig i aften.
Spiser du altid sådan? Tag mandebidder.
Jeg er ikke et dyr. Jeg tager damebidder.
- Hvordan spiser din Marta? - Det har jeg aldrig bemærket.
Det er det sidste, en mand lægger mærke til hos en kvinde.
Elsker jeg nogen, lægger jeg mærke til alt. Hvordan de spiser og sover. Alt!
Har du nogen? En fyr?
Undskyld. "En fyr"? Jeg ser straks Ronald Reagan for mig.
Du ved, hvad jeg mente.
Hans navn er Gabriel. Han er tjener på en bar i Trocadero, der har døgnåbent.
Alt ved ham er perfekt. Måden, han går på, og hans bløde, lidt drillende stemme.
- Det lyder som en af dine fantasier. - Nej, han findes virkelig.
- Savner du ham? - Ja, men ikke på den måde, du mener.
Vi har aldrig elsket.
- Har I aldrig knaldet? - Nej. Vi har ikke engang rørt hinanden.
Jeg forstår det ikke.
Han er... gift.
To børn.
Det tog os et år at blive venner. Han skulle se, om jeg respekterede ham.
Jeg ved, det ikke lyder af meget, men...
Han fortalte mig ting, han aldrig har fortalt andre.
Jeg gjorde det samme.
- Besøger han dig? - Nej.
Han har travlt med sin familie. Han arbejder hårdt, dobbeltvagter.
Jeg sender breve til ham.
Men...
Der er gået tre år.
Nogle gange overvejer jeg, om han kan huske mig.
Ved du hvad?
Jeg skal ikke læse i aften.
Hvad siger du til, at vi går i biografen?
Godt.
Hvor kom vi fra?
Armando er blevet banket af gangsterne.
Ja, selvfølgelig.
Nogle landsbyboere bærer ham langt ind i skoven,
hvor Johnny Desiderio ikke kan finde ham.
De fører ham hen til et underligt hus, bygget af sten, med stråtag.
Hele stedet er tilgroet med jungleplanter.
Clemencia bor der.
Hun er landsbyens ældre.
Hun er næsten blind, men hun ser alt.
Efter Armando falder i søvn,
fortæller Clemencia Aurora en frygtelig legende.
I århundreder blev junglens vilde dyr
vanvittige af sult i vinterperioden.
De kravlede ned fra bjergene til landsbyen og dræbte alle.
Folket bad Edderkoppekvinden om hjælp.
Et magisk væsen, født af en menneskelig mor
og en almægtig skovånd.
Hun tilbød dem beskyttelse
og bad kun om en ting til gengæld.
En gang hvert tiende år
skal en kvinde fra landsbyen
forsage den mand, hun elsker, og ofre ham.
Du blev født på en af de nætter, hvilket betyder,
at du en dag selv må bringe et ofre.
Det forklarer så mange ting.
Hvorfor vores familie forlod landsbyen.
Hvorfor jeg ikke kan elske.
- Hun har kaldt dig tilbage. - Ja.
Med sin sang.
Når hun dukker op, betyder det, at nogen snart skal dø.
Snart, jeg kan mærke det
Snart på en eller anden måde
Får jeg ham
Når som helst nu
Jeg var otte år, da jeg først så hende.
Du aner ikke, hvor bange jeg blev.
Jeg sov ikke i en uge. Har jeg sagt, at Luna spiller begge roller?
Mange gange.
Sikket kunststykke!
Hvad er der galt?
Pigen er færdig.
- Hvilken pige? - Mig, dit fjols! Min mave!
Skal du kaste op?
Nej, det er længere nede. Jeg har kramper i skridtet.
Træk vejret.
- Maden var forgiftet. - Så ville du også være syg.
Det er nerverne. Jeg har været anspændt hele dagen.
- Tilkald hjælp! Jeg kan ikke holde det ud! - Vagter!
Jeg beder dig...
Sov.
Giv slip på smerten.
Kom og find mig
Hør min sang
Godaften. Hvordan har du haft det?
Gå din vej. Du ved, hvordan jeg har haft det.
Jeg vil bare snakke.
Hvorfor er du bange?
Jeg har altid været bange for dig.
Men hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Det vil ændre sig
En dag vil du betragte mig som din ven
Nej, aldrig min ven
Gå din vej!
-Men jeg er smuk -Ja, du er
Og jeg er varm, venlig og blid
Hvorfor kan du ikke lide mig?
Det ved jeg ikke
En dag vil du forstå, at jeg er din ven
-En dag vil du kysse mig -Aldrig
Gå din vej!
En dag
Vil du overgive dig
Selvfølgelig vil du det
Det gør alle mænd
Ja, alle mænd kysser mig
Og det vil du også gøre
Du vil sprede mine læber
Og hvile dine læber der
Og lade dine fingre
Glide gennem mit hår
Dine nydelsesstøn
Vil opvarme den kolde aftenluft
Når du kysser mig
Og du vil kysse mig
Men ikke nu
Ikke endnu
Ikke nu
- Hvordan har du det? - Jeg er stadig lidt svimmel.
Halløj! Se, hvad vi ellers har med til dig.
Fanden tage jer!
Undskyld, de har ikke givet mig mad i tre dage.
Jeg er ligeglad med, hvad de har puttet i den.
Det ville føles forkert, hvis jeg ikke tilstod noget.
Du har savnet mig. Jeg ved det.
Jeg gennemgik dine ting, mens du var væk.
Jeg ville være sikker på, at jeg kunne stole på dig.
Kan du det?
Jeg har været et røvhul, fordi jeg ikke har fortalt dig noget om mig.
Nu føler jeg, at jeg skylder dig en bekendelse.
Herinde skal alt være 50-50, ikke?
Okay.
Marta er ikke med i bevægelsen.
Det var en overraskelse.
Hun meldte sig ud, da vi mødte hinanden. Hun var glad for bare at være sammen.
Hvordan er hun?
Hun kommer fra en rig familie.
Hun kører i en lille rød Mercedes.
- Det er løgn... - En 280 SL.
- Hun spiller tilmed golf. - Hun lyder guddommelig.
- Har hun en bror? - Hun er alt det, jeg burde hade.
Jeg er en hykler.
- Hvad er der? Hvad er der galt? - Fandens!
Jeg havde ret. De forgifter os.
- Jeg tilkalder vagten. - Nej!
Så giver de mig morfin. Det gør en afhængig.
Så mister man sin modstandskraft.
- Du kan ikke udholde smerten. - Jo, jeg kan.
Hjælp mig med at sætte mig ned.
Okay, det skal nok gå.
Det er okay.
Det skal nok gå.
Er du okay?
- Lov mig, at du ikke lader dem tage mig. - Lægen kan hjælpe dig.
- Lov mig det! - Okay.
Jeg lover det.
- Åh, nej. - Hvad er der?
Åh, nej.
- Hvad er der galt? - Undskyld. Jeg skammer mig.
Jeg sked i bukserne.
Okay. Det er okay.
- Det skal nok gå. - Undskyld.
- Det er okay. - Okay.
Nej, brug ikke tæppet!
- Du har brug for det til at holde varmen. - Du har ret.
Du får noget at tørre dig med.
- Nej, ikke din skjorte. - Bare rolig. Jeg vasker den i morgen.
- Kom nu. - Okay.
Valentín, lad mig gøre det.
Lad mig gøre det. Jeg beder dig.
Lad mig hjælpe.
Pis!
Kan du gøre det?
Giv mig det andet.
Røg det igennem?
- Er det okay? - Det meste endte i dine underbukser.
Okay, forsigtig. Forsigtig.
- Forsigtig. - Pas på sokken.
- Væmmes du ikke ved det? - Jeg ville nødig arbejde med det.
- Er den ren? - Ja.
- Arregui. - Hjælp mig.
Hvad laver I derinde?
Hvad tror du selv? Gider du lige?
Jeg væmmes ved jer.
Det var godt. Tak.
Molina, distraher mig fra smerten.
- Filmen... - Ja, Aurora.
- Hun er sexet. - Det er hun.
- Jeg vil kneppe hende. - Og jeg vil være hende.
Ja. Det er sjovt.
Da Armando er kommet sig, tager han tilbage til byen med Aurora.
De kommer lige akkurat til karnevalet.
- Men det, de ikke ser... - Vent! Jeg vil tale med dig.
Det er, at nogen følger efter dem.
De er gode mennesker, der er klar til at kæmpe mod det uhyre,
der ødelægger deres liv.
Jeg kan ikke forlade dem nu.
Du skal blive hos mig.
Hvad der sker i denne landsby, kommer ikke mig ved.
Jeg ved intet om det,
og jeg er endnu mere ligeglad.
- Du er ligesom Aurora. - Gør ikke grin med mig.
- Det gjorde jeg heller ikke. - La Luna er så god i den scene.
Hun siger: "Jeg er en kvinde, der kun lever for kunst, kærlighed og skønhed."
Men hun lader bare, som om hun er ligeglad.
- Hun vil have Armando til at hade hende. - Forbandelsen.
Hun vil redde ham fra Edderkoppekvinden.
Den, der fulgte efter dem, har puttet noget i Armandos drink.
Kunsten efterligner livet.
Hvorfor føles det, som om du finder på det hen ad vejen?
Det er jeg mere end i stand til.
Hej!
Undskyld. Det må du undskylde.
Tag den her.
Tag min.
Jeg henter en til mig selv.
Hun begynder at føle sig svimmel.
Stoffet begynder at virke.
Aurora åbner øjnene. Nu er vi inde i hendes drøm.
Hun vil stadig jage Armando væk.
Så hun lokker ham ind i den snuskede klub, men den er anderledes.
Den er malet mørkerød. Sexfarvet.
Det er som at være inde i Auroras hoved.
Og, skat, det er al den psykologi, jeg har brug for.
Hvis der er krig, så giv mig ikke nyheden
Inviter mig til tyrefægtning Og jeg takker nej
Men hvis du vil have min opmærksomhed
Så lad os elske
Giv mig kærlighed, giv mig kys
-Er der jordskælv, kommer jeg ikke -Giv mig kys, giv mig kærlighed
-Er der pest, så inviter mig ikke -Giv mig kys, giv mig kærlighed
Men hvis jeg skal blive ved Med at kigge i din retning
Så lad os elske
Det er som at give til de fattige
Og jeg har intet imod at være grådig
Kom nu, chico, og skynd dig lidt
Og giv mig, hvad jeg længes efter
-Er der brand, så kom ikke med en slange -Giv mig kys, giv mig kærlighed
-Kald mig kujon, ja, det er vel sandt -Giv mig kys, giv mig kærlighed
Men jeg vil bare have skønhed
-Så giv mig -Kram
-Giv mig -Knus
-Giv mig -Læber
-Giv mig -Kys
Lad os ikke skabe flere problemer
Lad os
Elske
Giv mig kærlighed
- Kom så, drenge! - Giv mig kys
- Værsgo! - Giv mig kærlighed
Giv mig kærlighed
Giv mig kys
Giv mig kærlighed
Kys
Da Armando er gået, forvandles Auroras drøm til et mareridt.
Jeg stikker mine fingre ned i din hals. Bid mig ikke.
Er du blevet syg, Arregui?
Vi kan tage dig med hen på infirmeriet.
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Han har det fint.
Jeg har det fint. Helt fint.
Sikke noget pis!
Har de taget mig?
Nej.
Du er stadig her hos mig.
Jeg fryser.
Hvor er jeg?
Du er med i en film.
Du har en livlig fantasi.
Tak.
For livlig.
Det kan man ikke have.
Du er en god mand.
Hun er væk.
Du er i sikkerhed.
Gudskelov er du i sikkerhed.
Kilder i kongresbygningen har bekræftet, at der er revner i koalitionen.
Fredelige demonstrationer er blevet voldelige,
hvilket har fået regeringen til at indføre udgangsforbud fra kl. 18.00 i aften.
Du havde en opgave, at få ham på infirmeriet!
- Det kunne du ikke engang! - Er det min skyld, han er hård som stål?
- Ved du, hvad der foregår derude? - Jeg er upolitisk og ved intet om det der.
Arreguis gruppe er forbindelsen mellem de forrædere i regeringen og demonstranterne.
Hvis vi ikke afslører dem, kan der udbryde borgerkrig!
- Jeg føler, han begynder at åbne sig. - Ved du hvad?
Jeg vil skide på dine følelser.
Få bøssen ud herfra!
Valentín har øjne overalt. Han vil vide, hvorfor jeg talte med jer.
- Sig, din mor kom på besøg. - Det tror han ikke på.
Han ved, at hun altid kommer med mad til mig.
Okay, vi sender bud efter nogle madvarer. Hvad plejer hun at tage med?
Skynd dig.
Okay. Jeg sagde til ham, at min mor er god til at lave mad, så...
To kyllinger fra Veaugirard's på Avenida
og deres ovnbagte kartofler. Og guava-pasta.
To æsker te, morgenmadste og kamille. Og kondenseret mælk.
- Vent lidt. - Jeg kan tale langsommere, hvis du vil.
En dåse ferskner og to sæbebarer, Suavisimo, 200 gram.
To dåser suppe, en dåse marineret sild, en madeirakage med kirsebær og...
...det seneste nummer af Vogue.
Din mor?
Ja, hun har det bedre. Og se, hvad hun ellers tog med til os.
Nej, det er til dig, min ven.
Ti stille! Der er to kyllinger her! En til hver.
- Nej, det er ikke i orden med mig. - Jeg gør det ikke for din skyld.
Jeg kan ikke klare oprøret i din mave en dag til.
- Godt, så. - Godt. Så er det afgjort.
Molina.
Må jeg tage et kyllingelår med det samme?
Jeg havde forestillet mig noget mere formelt.
Jeg er ikke så god til at sige det her, men tak.
Du er heldig, at du har en husmor som cellekammerat.
Du kunne have være havnet i en celle med en homoseksuel.
Ikke kun for maden.
Tak, fordi du tog dig af mig.
Du hjalp mig. Jeg ville være død, hvis det ikke var for dig.
Vil du have den sidste kartoffel? Åbn munden.
Sig det ikke til din mor, men jeg er vist lige kommet.
Så har du fået nok. Ikke mere.
- Jeg tager den der. - Tak.
Ved du, hvad der ville gøre det her endnu bedre?
- Lad mig gætte. Aurora? - Nej.
Jeg har ikke lyst til at flygte i aften, men blive her.
- Og lave hvad? - Lytte til dig.
Kom nu, jeg er træt af min egen stemme.
- Jeg vil have, at du skal tale. - Om hvad?
Hvad som helst.
Okay.
Du har hundredvis af film. Jeg har en.
Den består kun af en scene.
Kender du parken over for rådhuset?
Forestil dig flere tusind samlet for at høre Alberto Golizar tale.
Jeg var kun 15.
Men jeg kendte allerede til de ulovlige anholdelser,
dødspatruljerne og de tusindvis af mennesker, der var forsvundet.
Golizar bad folk om at fortælle deres historier.
Af en eller anden grund pegede han på min søster og mig.
Måske fordi vi så sultne ud.
"Fortæl os! Fortæl os om det hjem, vores land har givet jer!"
Jeg sagde: "Vores hjem?"
"Vores hjem var lavet af ler, blik og sammennittede papkasser."
Da jeg sagde det, blev der helt stille i parken.
Alle ville høre vores historie.
Jeg vil aldrig glemme min søsters ansigtsudtryk.
En 14 år gammel pige,
der blev bemærket for første gang i sit liv.
Når man har det sådan,
tror man ikke, at personen ved siden af en gemmer et maskingevær
og venter på ordren til at skyde.
Da det var slut,
var 47 mennesker døde.
To af dem var børn.
Det ene barn var min søster.
Gode nyheder, Arregui!
Professoren talte ikke, men den dårlige nyhed er...
Den stakkels mand. Han har sikret sig sin plads i himlen.
Bare lad det gå hurtigt, når min tid kommer.
Sig ikke det. Tænk end ikke tanken!
Professoren havde en fremtrædende rolle i bevægelsen.
- Med forbindelser højt oppe i regimet. - Sig det ikke.
- Tilmed en general. - Jeg vil ikke vide det!
Du har ret.
Undskyld.
Må jeg diktere et brev til dig?
Jeg prøvede at skrive det selv, men bogstaverne svømmede rundt.
Ja.
Her.
Kære Marta.
Jeg skriver, fordi jeg frygter, at det hele kan slutte her,
og at mit liv ikke har haft noget formål.
Nogle gange siger jeg til mig selv,
at jeg tog noget af dig med mig, og at jeg ikke har mistet det.
Men så indser jeg...
...at der kun er mig...
...helt alene i denne celle.
Jeg kan ikke vaske mig, fordi jeg er syg,
og er bange for, at det iskolde vand giver mig lungebetændelse.
- Vent. - Hvad er der?
Du har ret. Det iskolde vand kan slå dig ihjel.
Men vi kan stadig vaske dig ren.
Jeg kan bruge det varme vand til teen og to håndklæder.
Det ene med sæbe og det andet til at vaske sæben af med.
- Og så ville det holde op med at klø. - Selvfølgelig.
I al den tid, jeg var sammen med Marta,
sagde jeg aldrig "Jeg elsker dig".
Aldrig.
Sikket forfærdeligt ord.
Jeg vil ikke dø, Molina.
Jeg vil være en fed, gammel mand
og få en masse børnebørn.
Giv mig din hånd.
Som jeg sagde...
En utæt hane.
Molina.
Se skyggerne, lyset kaster på væggen.
Har du aldrig bemærket dem?
Nej.
Jeg kigger altid på dem.
Det hjælper med at fordrive tiden.
Sidste chance, Molina.
Har du noget at fortælle mig?
Fange nummer 31452, Santiago Ventura.
Efter nøje overvejelser har komiteen besluttet ikke at benåde dig.
Anmodning afvist.
Luis Molina?
Vil du virkelig ikke fortælle mig, hvad der skete til høringen?
Jeg sagde, det gik fint.
Det gik altså godt?
Det gik faktisk elendigt.
- Nægtede de dig prøveløsladelse? - Nej. Ikke endnu i hvert fald.
De sagde, at når en beslutning er under behandling,
så overflyttes de indsatte til en anden afdeling.
Jeg bliver overflyttet sidst på ugen.
Og jeg kommer ikke tilbage.
Armando ankommer til Auroras suite
og ser, at hendes bagage er pakket.
Han kigger ud af vinduet.
I aften sker det.
Edderkoppekvinden vil have sit kys.
Armando vil fortælle Aurora, hvad han føler, men han kan ikke.
Jeg kunne ikke lade dig rejse uden at sige farvel.
- Farvel, Armando. - Det er så frygteligt.
To mennesker, der ikke vil indrømme, at de er forelskede.
- Er alt parat? - Ja.
Armando.
Kendall.
Armando, du skal skynde dig væk herfra. Johnny og hans mænd er på vej.
- Hvem fortalte dem, hvor jeg var? - Det er ligemeget. De slår dig ihjel!
Lad dem komme.
Mit liv er alligevel forbi.
Vrøvl!
Du har Paulina nu.
Armando vil ikke have mig.
Han elsker dig. Ved du ikke det?
Er det sandt, Armando?
Andre kan narre mig
Men aldrig dig
De kan vildlede og forlade mig
Men aldrig dig
En anden ville tage min tillid
Og knække min tillid i to
Ting, som for dig er umuligt
At gøre
Andre elskere ville måske Fortælle e n hvid løgn
Sige for evigt
Når de mente farvel
Men nej, nej
Aldrig
Aldrig dig
Det ændrer ikke noget, Aurora.
Du har stadig et blad at udgive, deadlines at overholde. Vi må afsted.
Jeg kan ikke, Kendall.
Prøv at forstå.
Det er ikke kun, fordi jeg elsker Armando,
men fordi han har fået mig til at se tingene gennem hans øjne.
Disse mennesker har brug for vores hjælp.
Husk, at jeg er en af dem.
- Men... - Ikke et ord til, Kendall.
Jeg ved, det var dig, der forrådte os.
Undskyld.
Jeg ville ikke miste dig.
Hvor overraskende.
Regel nummer et: Stol aldrig på en skabsbøsse.
Nu har Aurora kun dårlige valgmuligheder.
- Tag hen til Clemencia. Hun beskytter dig. - Nej. Nej, ikke junglen!
- Tag min bil. - Lad os gå.
Kom så!
Jeg beder dig, Armando, vi er nødt til at stoppe.
Hun har lokket os i sit net.
Lyt til mig! Hun slår dig ihjel!
Nogen følger efter Aurora og Armando,
men det er ikke Desiderio.
Hvad er der galt?
Hør her...
Lad være med det.
Jeg er så træt, Valentín.
Jeg er træt af at lide.
Det gør ondt indeni.
Hvor?
I mit bryst
og i min hals.
Her?
Ja.
Sikken lettelse...
Hvad?
At holde af nogen igen.
Må jeg...?
Må jeg også røre ved dig?
Ja.
Læg dig ned.
Kom så.
Tættere på væggen.
Din hud...
Den er så blød.
- Kan du lide det? - Ja.
Ja.
Er du vågen?
Ja.
Der skete noget mærkeligt i går aftes.
Det må du nok sige.
Da du var sammen med mig...
Det var, som om jeg ikke var mig selv mere.
Jeg følte mig som dig.
Men senere, da du gik tilbage til din seng,
var jeg heller ikke dig.
Og jeg var stadig ikke mig.
Jeg var en anden.
Ikke en mand eller en kvinde.
Jeg var intet
og alting.
Det var som at være...
...uden for fare.
Præcis.
Hvordan vidste du det?
Jeg havde det på samme måde.
Marcuse skriver om det. Køn som social konstruktion.
Valentín, ingen teorier i dag.
Nogle ting er for interessante til at udtrykke med ord.
Du har ret. Undskyld.
Desuden har jeg det godt, så jeg vil ikke ødelægge det.
Ved du, hvad det bedste ved at være lykkelig er?
Man tror, man aldrig bliver ulykkelig igen.
Molina!
Din prøveløsladelse er blevet godkendt på min anbefaling.
Jeg skal bare skrive under.
Hvad skal jeg gøre, Molina?
Tak.
Min mor bliver så glad.
Du bliver løsladt i eftermiddag kl. 15.00.
I dag? Men han kan stadig tale.
Har I hørt bøssen her? Han nyder fængslet så meget, at han vil blive.
Pak dine ting.
Og husk, Molina...
Hvad du end tror, du så her,
så er alle ligeglade.
Og ikke mere hurlumhej med drengene!
- Er du sikker på det her? - Før eller senere fører han os til dem.
Når alt kommer til alt,
er han en forelsket kvinde.
Bliv ikke ked af det. Det er jeg ikke.
Jeg er glad på dine vegne.
Nu kan du starte et nyt liv, slutte dig til en politisk gruppe
og demonstrere med alle de andre homoseksuelle.
Beklager, Valentín. Det er for sent for mig at blive revolutionær.
Men du overlevede et sted, som ingen burde slippe levende væk fra.
Sig ikke, at det ikke har forandret dig.
Det piner mig at efterlade dig alene i denne celle
uden nogen til at tage sig af dig.
Jeg kommer ud herfra. Jeg nægter at dø som professoren
uden at videregive den information, jeg har. Det vil jeg ikke.
Valentín...
Jeg vil bede dig om en afskedsgave.
Noget, vi ikke gjorde.
Selvom vi gjorde værre ting.
Et kys.
Det er sandt.
Vi kyssede ikke.
Vil du have det nu?
Men...
Vi har ikke meget tid.
Og vi skal stadig gøre filmen færdig.
Ja.
Kom her.
Før eller senere Kan du være sikker på, I mødes
I soveværelset, stuen eller på gaden
Der er intet sted på Jorden
Hvor du kan undslippe hendes kys
Før eller senere, dag eller nat
Når de røde lys blinker, træder hun ind
Gardinerne blafrer, og ilden hvæser
Her kommer hendes kys
Og månen bliver mørkere
Og tidevandet trækker sig tilbage
Hendes sorte perler glimter
Og du vil væk, men du er fanget i spindet
Af Edderkoppekvinden
Med sin fløjlskappe
Du kan skrige
Men du kan ikke flygte
Før eller senere kommer din elskede
Han rører dit hjerte Du er vågen og levende
Der er kun en nål Der kan punktere den fryd
Hendes kys
Før eller senere vil du bade i succes
Dine undersåtter svarer dig kun med "Ja"
Men din magt er hul Og fordamper som tågen
Når du er blevet kysset
Og månen bliver mørkere
Og tidevandet trækker sig tilbage
Og du hiver efter vejret
Og du vil væk, men du er fanget i spindet
Af Edderkoppekvinden
Med sin fløjlskappe
Du kan løbe, du kan skrige
Du kan gemme dig
Men du kan ikke flygte
Dig?
Jeg måtte sikre mig, at du var i sikkerhed.
Jeg har ventet hele livet på at finde kærlighed,
og nu, hvor jeg har den, beder du mig om at opgive den.
Tager du Armando, dræber du også mig.
Nej!
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
- Forbandelsen blev brudt. - Nej, den blev opfyldt.
Aurora elskede Kendall, men bare på en anden måde.
- Sikken drejning. - Ikke rigtig.
Homoseksuelle dør altid i Hollywood-film.
- De begår oftest selvmord. - Han ofrede sit liv for en sag.
Takket være hans offer vil landsbyen blive beskyttet.
Nej.
Han døde for kærlighed.
Aurora indså, hvem Edderkoppekvinden virkelig var:
Hendes største fjende
og hendes bedste ven.
Hun er døden og livet.
Hun reddede en hel landsby og krævede så lidt til gengæld.
Bare et kys.
Gennem sine tårer begynder Aurora at smile.
Der er lykke for hver og en af os.
Livet er godt,
og det gode er kærlighed.
Hun hedder Aurora
En vaskeægte Hollywood-slutning.
Jeg sagde jo, det ikke var Citizen Kane.
Kald den kitschet eller camp. Jeg er ligeglad. Jeg elsker den.
Da jeg var inde hos inspektøren, fornemmede jeg, at han var bange.
Ja.
Tingene går hurtigt.
Hvis jeg videregiver dine oplysninger,
ville de så gå endnu hurtigere?
Måske.
Så bliver du måske løsladt en dag.
Indsat 57884, Luis Molina, på vej ud!
Jeg gør alt, hvad du siger.
Tid til at gå, Molina.
Tak.
- Så du ikke glemmer mig. - Det er der ingen fare for.
Jeg vil savne dig, Molinita.
Rød er din farve.
Det har det altid været.
Mor.
Luis?
Drømmer jeg?
Nej, mor.
Det er mig.
Jeg er kommet hjem.
Hej.
Revolution.
Det er ikke andet end radikale og svanse. En flok forkælede møgunger.
Afsætte generalerne? Glem det. De bliver knust.
Deres blod kommer til at flyde i gaderne. Bare vent og se.
En skål, hvis jeg må.
For kære tante Chicha
og for den kærlighed og omsorg, hun har vist sin elskede søster.
- For Chicha. - For Chicha!
Ring igen i morgen klokken 14.00.
Gabriel!
- Hej. - Hej.
Jeg kan ikke blive længe. Det er den travleste tid på dagen.
Du ser godt ud.
Hvordan har du det? Hvordan har familien det?
Fint. Fint.
- Fik du mine breve? - Ja.
Jeg håber ikke, de var de trop, som franskmændene ville sige. For meget.
Nej, jeg satte stor pris på dem.
Men du skrev aldrig tilbage.
Jeg har haft travlt.
Med familien, formoder jeg. Dobbeltvagter på arbejdet.
Tænkte du nogensinde på mig?
- Jeg må hellere gå tilbage. - For jeg tænkte på dig.
Rigtig meget.
Hvordan du gav mig lige akkurat nok til at bevare min interesse.
Og ikke en tøddel mere.
Undskyld, Luis. Jeg er en almindelig mand. Jeg forstår ikke...
Jo, du gør.
Du forstår det udmærket.
Du lod mig tilbede dig,
og du nød det.
Men du sagde det aldrig til mig
eller takkede mig.
Jeg beder dig. Kom ikke her igen.
Jeg plejede at vinke til dig hver dag.
Ja.
Jeg skulle hilse fra professoren.
Jeg elsker dig så højt, mor.
Hvis jeg ikke er hjemme, når du læser det her, er jeg sikkert blevet anholdt.
Men denne gang for noget meget mere alvorligt.
Forsvinder jeg, så ved jeg, at tante Chicha vil være der for dig.
Da jeg røg i fængsel,
troede jeg, at mit liv var forbi, men det var kun lige begyndt.
Jeg lærte noget om værdighed det uværdige sted.
Jeg troede ikke, noget ville ændre sig for mig,
og det fik mig til at få ondt af mig selv.
En billet, tak.
Men jeg kan ikke leve sådan længere.
Tak.
Kom så!
Pas på! Hold dig væk!
Træd tilbage. Træd tilbage, tak.
- Vi skal ud herfra. - Hvad?
Nu!
Skynd dig!
Stands!
- Rør dig ikke! - Skyd ham ikke!
Vi skal bruge ham i live.
Kom så!
- Skynd dig! - Stands!
Skynd dig!
Kom så!
Nej!
Kør, kør!
Optimistiske slutninger
Lidenskabelige romancer
Flotte, muskuløse helte Der tager dødsforagtende chancer
Kun i film
Anstændige jomfruer
De opfører sig lydigt
Udfordrer modigt skurken
Både højbrystet og trodsig
-Kun i film -Kun i film
Marmorgulve at glide på
Og rutsjebaner at køre på
Og sensuelle piger Der kaster sig ud i dans
Bemærkede jeg, da jeg blev ældre
Og livet blev så meget koldere
Til min store sorg
Ikke var til at få øje på
-Så jeg sprayede lidt parfume på -Sprayede lidt parfume på
-Dryssede lidt pudder på -Dryssede lidt pudder på
Og pludselig hørte jeg De dæmpede strygere spille lidt højere
Jeg kunne skelne det fra virkeligheden Men jeg kunne foregive
At jeg var med i en film
Men alting forandrede sig Da jeg mødte dig
Du forandrede mit liv på en måde
Alting forandrede sig, da jeg mødte dig
Jeg føler, at jeg går rundt
I Technicolor nu
Og da denne prinsesse lå for døden
Løftede hun sit smukke hoved
Og mens hendes elsker Knælede ved hendes side
Sagde hun disse ord
Hun kiggede ind i hans blide, brune øjne
Og råbte:
"Viva la guerra!"
"Viva la revolución!"
"Viva, hvad end det er!"
Nej!
Hendes navn var Molina
-Hendes navn var Molina -Hendes navn var Molina
ARGENTINAS MILITÆRREGIME FALDT I OKTOBER 1983
TUSINDVIS AF STUDERENDE, JOURNALISTER, KUNSTNERE OG AKTIVISTER BLEV LØSLADT
Vi gjorde det, min elskede.
Vi gjorde det.
Tekster af: Martin Speich www.junefirst.tv
SLUT