Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Колко тромава съм станала! - Глупости! Екстра си.
А на теб зрението ти отслабва. - Истина е.
Малко ми остава, сине. - Глупости. Най-малко пет години.
Ще съм доволна, ако поживея още една-две годинки.
С малко се задоволяваш.
Срещу природата не се рита.
В БЕЗИЗХОДИЦА
Уморена ли си? - Малко.
Ръцете ми студени ли са? - Не.
Един момент.
Ще се върна след 15 минути.
Благодаря. Умори ли се? - Не.
Видя ли, че си много добре?
Екстра съм.
Така. Чудесно.
Така по-добре ли е? - Не.
Внимавай, има стъпало.
Помощ! Помогнете! Повикайте санитар, моля ви.
Като се прибереш, ще си починем.
Сега трябва да си тръгна за малко.
Господи! - Няма да се бавя.
Какво искаш за ядене? - Не съм гладна.
Трябва да хапнеш нещо. - Нищо не искам.
Така ли ще изкараш пет години? - Това ти го каза.
На мен ми стигат една-две годинки.
Хитруша. - Не, просто съм стара.
Ще ти направя омлет и салата.
Не съм гладна. Не ме тормози!
Да видим сега...
Ужас. Спаси се от доматената салата.
Казаха, че може да се приберем.
Нещастници.
И се отървават безнаказано!
Заставам зад думите си. Вярвам в правовата държава.
И кралят ли? - Стара съм, не глупава.
Хайде, последна хапка. - Три пъти ми го каза.
Този път наистина. - Два пъти ми го каза.
Знаеш ли какво е да ядеш насила?
А какво е да стоиш гладен? - Същото е.
Хайде, последна хапка. - Голям хитрец си.
Антония Перес? - Да?
От съда.
Какво ще правим?
Мирише на газ.
Ужас. Не мога да повярвам.
Оставила си газта.
Не съм. - А кой стопли кафето?
Казах ти нищо да не топлиш на котлона!
Всичко в микровълновата! - Там го стоплих.
Защо ти слагам бележки? - Съжалявам,
не съм се усетила.
Не можеш да живееш сама. - Живея с теб.
Ужас.
Не се сърди. За моята възраст съм доста добре.
Какво става? - Нищо особено.
Е, слушам те.
Това ли? - Ново е.
Това е дефибрилатор.
Тук не може да се продаде. - Нали продаваш на юг?
Трябва да минеш границата... Нищо няма да изкарам от него.
Нов струва над 3000 кинта. Проверил съм.
Да, нов и в гаранция.
Колко можеш да ми дадеш?
Няма да ти обяснявам. За тази сума
не си струва.
Ще ти го дам за 40 процента от цената, ще имаш печалба.
Как се оправяте с онзи проблем?
Криво-ляво.
Има ли шанс да се оправят нещата?
Сложно е.
Знаеш, че можеш да разчиташ на мен.
За всичко съм насреща.
Предпочитам да ти продам това, отколкото да ти дължа пари.
Виж какво ще ядем днес. - Пак ли почна?
Трябва нещо да се яде. - Сравни ли цените?
Може ли да не ги сравня, като си с мен?
Трябва да се обръснеш и да се спретнеш за интервюто.
Дано си намериш работа. Това е най-голямото ми желание.
А моето - представи си!
Само да си намеря работа, всичко ще се нареди.
Какво ще стане според теб?
Нищо. Всичко ще се нареди.
Ще видиш. Имай ми доверие.
Памперси за бебета, за възрастни.
И кръгът се затваря.
Напоследък само мрънкаш. Наду ми главата.
Липсва академичният успех. - Всичко е налице.
Добре. Английски - средно ниво.
По-скоро високо.
Почти всичко разбирам. - Чудесно.
Имаш голям трудов стаж,
но нямаш опит в тази сфера.
Засега нямам, но ако ме наемете, мога да се усъвършенствам.
Добре. Предпочитано работно време?
По всяко време. - Добре.
Защо смяташ, че си подготвен за тази позиция?
Защото съм организиран и методичен.
Смятам, че ще се справям с нареждането на стоката.
Разбира се. Развесели ме, Лукас.
Ще ви бъда благодарен, ако и вие ме зарадвате.
Ще пробваме. Ще го изпратя във фирмата.
И като има резултат, ще ти се обадим.
Благодаря, че дойде. - Няма защо.
Всичко добро. Чао.
Полиция. Елате с нас.
Защо? Какво става? - Елате.
После ще ти обясним. - Спокойно. Ще ти кажем.
Защо ме арестувате? - Спокойно.
В участъка ще ти обясним. - Спокоен съм.
Лукас Родригес Перес. Къде е?
Не знам за какво говорите. - Сега вече загази здравата.
Лукас.
Лукас. Къде е?
Какво?
Какво направи с него?
Аз съм адвокатът на арестувания.
Нали не сте започнали без мен?
Не, приказвахме си.
Белезниците нужни ли са?
Щом е с белезници, значи има защо.
Трябва да си припомниш някои неща. Само някои.
Така.
Разпитаха ли те, преди да дойда?
Сигурен ли си?
Вярно ли е, че на 17-о число, около 13 ч.,
сте отишли в медицинския център
като придружител на Антония Перес Гонсалес
за терапия на бронхиолит? - Да.
Вярно ли е, че сте били в манипулационната
около 15 минути - колкото трае процедурата?
Така е. - Какво правихте през това време?
Нищо, бях с нея.
Не говорихме много, защото тя беше с маска
и не можеше да говорим.
Дадох й кърпичка, за да се избърше.
Чакахме да завърши процедурата и после си тръгнахме.
Ще ми кажете ли какви апарати имаше в помещението?
Не си спомням добре. Имаше маса, няколко стола,
приемно гише, медицински материали.
Ще ми кажете ли
дали имаше дефибрилатор?
Не помня.
Взехте ли този апарат,
за да го разгледате
или по някаква друга причина?
Не.
Нямам повече въпроси.
Опитай се да поспиш.
Чуваш ли?
Тук ли си?
Как си?
Знаете какво е през първите дни. А вътре - сещате се...
Защитавах те по време на ареста и предварителното изслушване.
Искаш ли да продължа да те представлявам,
или смяташ да посочиш конкретен адвокат?
Благодаря, но не мога да ви наема.
Нямам пари, няма как да ги изкарам.
Сега това не е важно.
Важното е, че мога да се погрижа за защитата ти.
Ако искаш, може да подготвим делото,
и така ще спечелим време.
Кога ще насрочат делото?
Зависи. След шест месеца или година.
Зависи от натовареността на съда.
Не може ли да говорим със съдията? Да подадем жалба?
Жалбата надали ще мине
заради естеството на престъплението и заради досието ти.
Това беше отдавна. Детски глупости.
Да, но всичко се гледа в цялост. Видът на делото,
рискът от укриване, общественият отзвук.
Обикновено при тези дела съдиите са железни
по отношение на отмяната на мерките преди процеса.
Трябва да се измъкна. Една баба има нужда от мен.
Нямам време. Всеки изминал ден животът й е в опасност.
Няма да те лъжа. Няма как да излезеш преди делото.
Помисли за друг вариант. Нека социалните да се погрижат.
Това колко време ще отнеме?
Докато проучат всичко и я одобрят... Докато намерят място в хоспис...
Месец и половина не им мърда.
Знаете ли нещо за семейството на...
Не. Исках да говоря с теб, преди да говоря с адвоката й.
На колко години беше? - На 11.
Как си? Да, всичко е наред.
Наложи се да замина.
Имаш ли храна? Хубаво.
Недей да готвиш. Повикай Хуан от горния етаж.
Кажи му да ти помогне.
Как така го няма?
Никого ли няма в кооперацията?
Добре, не, няма проблеми. Чуй ме. Вземи си хапчетата.
Пак ще ти се обадя. Не мога да говоря дълго.
Ало?
После ще говорим.
Как си? Как върви?
Как спа? - Добре.
Сега си вътре. Не се затваряй повече.
Ще трябва да поемеш отговорност за стореното
и да го приемеш.
Няма как да стане. - Грешиш.
Човек може да приеме всичко.
Глупости. - Сигурен съм.
Постоянно мисля за него.
Представям си момента, когато са съобщили на родителите.
Просто трябва да го приемеш.
Такова нещо няма как да го преглътнеш.
Мислиш ли, че ако не беше взел апарата,
момчето щеше да оцелее?
Не знам. Истината е, че е мъртво.
Не знам как го взех. Мамка му!
Всичко заради някакви скапани 400 евро!
Завинаги им съсипах живота.
Да, прав си. Завинаги си прецакал живота на родителите му.
Това, което трябва да направиш, е да го приемеш.
Въпрос на време е да излезеш оттук.
Знам какво преживяваш.
Познавам всеки един момент,
през който ще минеш през следващите години.
Знам, защото съм ги преживял.
Понякога пак ги преживявам.
Трябва да се измъкна.
Себас, трябва да ми помогнеш.
Трябва да намеря пари и да помоля за прошка.
Моля ви, отворете.
Отвори 13-а килия!
Много съжалявам.
Антония. Имате ли роднини, на които да съобщите?
Нямам си никого.
Но сте били наясно със ситуацията. Така ли е?
Да. Мислех, че няма да се стигне дотам.
Социалната служба ще ви помогне, доколкото може.
Знаем, че това е труден момент.
Имате ли близки, при които да останете?
Нямам си никого.
Здравейте.
Добро утро, красавецо.
Време е за лакомства. Ако знаеш как хъркаш!
Имах много работа. Смачкан съм.
Споко, малко ти остава.
Тогава не ми давай хапчета.
Гълтай.
Другия път ми донеси облак.
Ще излетиш. - А дано.
Какво разказват придружителите ми?
Повече ме разпитват. Главно за телефона ми.
Колко е часът?
Време е да си вървя. Утре ще се видим. Горе главата.
Колко повече?
Здравей.
Сега ще видим раната.
Така. Отлично.
Как си? - Размишлявам си.
Това е забранено.
Разсейвам се. - Ще направим изключение.
Свършило е. - Най-после съм свободен
да ида до тоалетната.
А утре ще се отървеш от лакомствата.
Ще ми направиш ли една услуга?
Ще звъннеш ли на този номер?
На една баба е, искам да й кажа, че съм добре.
Не мога. - Искам да разбера как е тя.
Съжалявам, не мога.
Добре, разбирам.
Пълна лудница!
Г-н полицай. Може ли да се изкъпя?
Г-н пациент, като свърши смяната ми, ще дойда да се сбогуваме.
Наред ли е всичко? - Да.
Какво правиш тук, миличък?
Пуснаха ме за няколко дни.
Как си? Вечерял ли си? - А ти?
Не. Дойдоха едни господа и казаха,
че до осем дни трябва да се изнесем.
Дума да не става.
Няма да напуснеш дома си.
Оставих ти чисти чаршафи,
в случай че дойдеш да спиш тук.
Не мога да остана. Трябва да вървя.
Ще си взема дрехи и ще поговорим.
Трябва да се организираме.
Как си? - Добре.
Уведомиха ни от името на съда
за датата на отчуждение.
Съдебният секретар я е информирал,
че единственият начин да спрете процедурата, е,
като плати цялата дължима сума.
Добре. С това се занимава отделът по рискове
и не мога да ви помогна.
Посочената дата за принудителното отчуждаване е след една седмица.
Тя е лице в риск,
а аз съм без работа.
Имаме нужда от още малко време.
Не мога да ви кажа нищо повече. Това са процедурите.
Може ли да говорим с директора?
В момента не е в офиса,
но ще му позвъня, за да уговоря среща.
Баламосваш ли ни? - Не, разбира се.
Не? - Не, такава е процедурата.
Аз нямам нищо общо. - Процедурата?
Ще вземете жилището на една баба,
както постъпвате с всички старци, за да правите имоти за туризъм.
Това е скапаната ви процедура, с която съсипвате живота на хората.
Кажете ми цялата дължима сума.
Цялата сума плюс лихвите.
Ако до една седмица намеря парите, ще спрете ли процедурата?
Всичко свърши. - Дума да не става.
Как ще намериш толкова пари за една седмица?
Имай ми доверие. Ще ги намеря.
Не прави нищо, заради което може да загазиш.
По-скоро ще ида в някой старчески дом.
Защо? За да умреш от мъка след три дни?
Абсурд. Никой няма да ти вземе апартамента.
Вече не е мой.
Какво ти е? Можеш ли да дишаш?
Много трудно се качвам по нанагорнището!
Тази улица има голям наклон.
Чуй ме. Не искам на никого да съм в тежест.
Животът е пред теб.
Не. Моят живот е с теб.
Не, Лукас. Трябва да приемем обстоятелствата.
Да останеш на улицата ли?
Обстоятелствата на живота.
Не. Ти не ми ли помогна?
Да, но не е същото.
Трябва да вървя. После ще ти се обадя.
Добро утро, госпожо. Полиция.
Значи денят вече не е толкова добър.
Трябва да говорим с лицето, което живее с вас.
Къде можем да го намерим?
Не знам. Знам, че работи, но не мога да ви кажа.
Защото главата ми вече...
Да е идвал наскоро? - Не. Щях да си спомням.
Прикриването на престъпник е наказуемо.
На мен ли го обяснявате? Всеки ден го виждам по телевизията.
Недей да звъниш. Имам ключ.
Добър вечер. Идвам при Херо.
Аз съм Лукас. Бях на топло със Себас.
Каза ми да се свържа с вас.
Да, каза ми, че не си се замислил.
Не си се поколебал.
Когато човек е притиснат, бързо решава.
Какво ти трябва? - Пари.
На всички ни трябват. - Някои са в по-голяма нужда.
Какво ще пиеш? - Нищо. Благодаря.
Питие, безалкохолно? - Няма нужда, благодаря.
Нещо друго? - Не.
Колко пари ти трябват? - 115 хиляди евро.
За такава сума се работи много. - Мога да започна веднага.
Бързай, когато жегата размине.
Няма да ме закопчаят, не се притеснявайте.
Не знам, разполагат с много време. - Да, но търсят много хора.
Нямат ресурс, за да ни намерят всичките.
Няма нужда. Трябва да изчакат да паднеш.
Някое сбиване или друг проблем, и си долу.
Ще гледам да не падна.
Шофьорска книжка? - Да, добре карам.
Ще ти се обадят. - Само че нямам телефон.
Тъкмо ще изкараш повече време.
Полиция. - Елате с нас.
Какво става? - Нищо.
Мислеше, че ще се измъкнеш толкова лесно, а?
Отгоре на всичко ни доведе до пиленцето, което търсим.
За какво си говорихте? - С никого не съм говорил.
Съдействай ни,
и ще уредим да останеш навън до делото. Какво ще кажеш?
Не знам за какво говориш. - Ясно.
Кой ти даде номера му?
Никой нищо не ми е давал.
За какво си говорихте?
С никого не съм говорил.
Не ни будалкай. Откъде го познаваш?
Не знам как да ви го обясня. С никого не съм говорил.
Послушай ме, момче.
Колегата няма да спре, докато не проговориш.
Три, две, едно...
Мъжки, вече работиш за нас.
Куражлия си.
Не топиш хората, не крадеш...
Шефът ще се зарадва. Добре дошъл.
Адрес, ден и час на вземането.
Адресът ще бъде в жабката.
Трябва да направиш две неща. Да закараш колата на адреса
и да не отваряш багажника при никакви обстоятелства.
Ясно? - Да.
Ако колата не пристигне или отвориш багажника,
ще имаш жестоки проблеми.
Ясно ли е?
Като стигнеш на мястото, оставяш ключовете в жабката
и вземаш следващия адрес.
Слизаш от колата и хващаш автобуса
в посока към центъра.
За останалото ние ще се погрижим.
Колата няма да е паркирана на адреса
до датата и часа на вземането.
Като вземеш колата, във всеки момент ще знаем къде си.
Не го забравяй. Ще те следва наша кола,
докато не оставиш колата.
Ясно?
Ако имаш проблеми, ако те спрат или проговориш,
свършено е с теб и близките ти.
Някакви въпроси? - Не.
За да изкараш по-дълго време. Ще ти я удържим от хонорара.
Научи номера и данните наизуст.
Никъде не я използвай. Нито за покупки, нито за хотели.
Само за спешни случаи. Ясно?
Ако възникне проблем, ще ни се обадиш на този номер.
Здравей. Как си? - Екстра.
Автобуса ли чакаш? - Не, един частен самолет.
Извинявай. Онзиден тръгнах, без да се сбогувам. Бързах.
Така предположих, като разбрах как си избягал.
Нямах друг избор.
Бързо действа. Изненада ме.
Много ли те разпитваха?
Повече отколкото ми се искаше.
Какво им каза? - Истината. Аз не лъжа.
Аз също. Само при нужда.
Съжалявам, ако съм ти създал проблеми.
Не. Те сами си ги създадоха.
Бесни са. - Не се притеснявай.
Имат добра заплата и много време да ме намерят.
Може да те открият по-скоро.
Зависи какво ще направя и от късмета ми.
Издирват много хора за по-големи престъпления.
По-големи?
Бих те разбрал, ако искаш да повикаш полиция.
Работата ми е да се грижа за хората, не да ги вкарвам в затвора.
Работата ти ми харесва. - На мен също.
Да пием по нещо?
Пошегувах се.
Във всяка шега има зрънце майтап.
Само исках да ти благодаря, че се грижи за мен.
Това ми е работата. Постъпвам така с всичките си пациенти.
Хубаво е, че го оценявам. - Стига да не пострадам.
Ако ти бях казал, щях да ти навредя повече.
Или на себе си.
Значи е по-добре, че не ти казах.
Длъжник съм ти. Ако искаш да пием по нещо...
Сега вече сериозно. - По-хубаво беше, като се шегуваш.
Тогава ще те питам на шега. Искаш ли да пием по нещо?
Ще ти отговоря без шеги. Чао.
Мара! Не усети ли колко е тежка количката?
Заповядай, Габриела.
Извинявай, че ти се натрапвам.
Аз съм пациент на д-р Ледо.
Да, виждал съм те пред кабинета.
Отдавна ме лекува. Не знам дали не си въобразявам,
но не съм добре. Интересува ме при теб как е.
Забелязваш ли подобрение?
Моето състояние не може да се подобри.
Съжалявам. - Извинявай, но малко бързам.
Извинявай, че ти се натрапих.
Спокойно, не ми пречиш.
Понякога се случват неща, които променят всичко.
Много съжалявам. - Защо?
Съжалявам, че имаш проблеми, каквато и да е причината.
Познаваме ли се?
Не. От медицинския център.
Извинявай, но трябва да вървя.
Здравейте. Искам да внеса пари. - Добре.
Номер на сметката, титуляр, сума и основание.
Не знам номера на сметката.
Ще ви дам данните на титуляра.
Не мога да ви дам сметката на наш клиент.
Трябват ми номерът на сметката,
имената на титуляра и данни на наредителя
според сумата, която ще внесете.
Добре, благодаря.
Полиция. Отворете.
Отворете вратата! Полиция!
Мара.
Какво правиш тук? - Имаш ли малко време?
Много е важно. - На работа съм, Лукас.
Знам. Имам нужда от помощта ти.
Моля те, изслушай ме. - Малко ли проблеми ми създаде?
Само ме изслушай. И повече няма да ме видиш.
Лукас. В Спешното е.
Белодробна емболия със засягане на сърцето.
Състоянието й е тежко.
Ще се оправи ли? - Опитват се да я стабилизират.
Дойде в тежко състояние. Прогнозите не са добри.
Следващите 24 часа са решаващи.
В съзнание ли е? - Да.
Наистина ли? - Отпаднала е и е неориентирана,
но й казах, че си тук, и се зарадва.
Личи си, че й се живее.
Може ли да я видя?
Не те съветвам. - Защо?
Колегите ми казаха, че в болницата има униформени.
Дадох им телефона си, за да ми се обадят.
Добре. Мама му стара!
Скапаното жилище!
Благодаря за помощта.
Съжалявам, че ти създадох проблеми, а сега и това!
Сега не съм на работа.
Здравей. Как е?
Тежък сеанс, а? - Може да се каже.
Това трябва да се промени. Искаш ли да се разходим
или да пием по нещо?
Не, благодаря. Имам нужда от сън и почивка.
Съжалявам за това, което преживяваш. Наистина.
Благодаря.
На мен докторката ми помага. - Така ли?
Да. Загубих родителите си, като бях малък.
В катастрофа. Беше ужасно.
Цял живот съм сам.
Е, не точно.
Има един човек, който ме обича повече от син.
Сега е в тежко положение
и не съм готов да го загубя.
Никога не сме подготвени да загубим любим човек.
Още повече, когато животът ти го отнеме внезапно.
Да, но трябва да намерим смисъл.
А може би нищо в този живот няма смисъл.
Съжалявам, че го споделих с теб.
Твоите проблеми сигурно са по-важни от моя.
Всеки си има проблеми.
Много се радвам, че имаш напредък. Наистина.
Нямаш представа колко съжалявам.
Чувствам, че страдаш.
Благодаря. Трябва да вървя.
Онзиден не се запознахме.
Ако позная името ти, ще се разходим ли?
Насам.
Отдалече всичко се вижда по-ясно.
Това е проблемът. Отдалече виждам по-ясно.
Трябва да се опиташ да забравиш, както би казала лекарката.
Така ли? Не съм го чувала.
На мен постоянно ми го повтаря.
Защо ходиш на терапия, ако не е тайна?
Заради нашите. И заради какво ли не.
А ти?
Загубих сина си.
За първи път го казвам на глас.
Ако знаеш колко боли да загубиш дете!
Това е най-ужасната болка.
Задушава те, не ти дава да дишаш.
Все едно са забили нож в гърдите ти
и не можеш да го махнеш.
Понякога така боли, че спираш да го усещаш.
Всичко ти е безразлично. Няма за какво да се хванеш.
Нямаш ли други деца?
А бащата? Имаш ли мъж?
Баща му ли? Той взе решение в деня,
когато научи, че съм бременна.
И го изпълни до края.
Реши, че не се интересува от него.
До днес. Мъчно ми е.
Защото пропусна нещо уникално.
Моят син беше прекрасен.
Това е.
Извинявай, не знам защо ти го разказвам.
Изобщо не се познаваме.
Може би заради това.
Какво правиш тук? - Дойдох да те лекувам.
Как си?
Ти как си? - Този път ме удари здравата.
Изглеждаш добре. - Иди на очен лекар.
По-добре си. - Така се изплаших!
Не можех да дишам. Още една минутка и...
Колегите казаха, че ще се оправиш.
Ще видиш. - Да.
Взеха ли ни жилището? - Не, още не.
Работя по въпроса. Не се притеснявай.
Обещай ми да не правиш нищо, което ще усложни нещата.
Ще се правя на болна и ще остана още малко.
Не. Скоро ще се оправиш и заедно ще се върнем у дома.
Всичко ще се нареди.
Една сестра - твоя приятелка, дойде да ме види.
Много хубава и елегантна.
Добре. Чуй ме. Личната ти карта у теб ли е?
Не ми беше до багаж.
Знаеш ли номера на сметката си?
Знам кога си роден, но за годината не съм сигурна.
Аз твоята я знам. Родена си през 1933 г.
Леле, колко съм престаряла!
Здравей.
Нов адрес. Ден и час на вземането.
Може ли да се видя с Херо? - Защо искаш да говориш с него?
Може да кажеш на мен.
Може ли да ми дадете парите, които ми трябват?
Ще продължа да работя за вас колкото искате.
Утре изтича един срок
и трябва да приключа. Имам само 24 часа.
Остави го тук.
Здравейте. Отдавна искам да се срещнем,
но сложният ви график не позволяваше.
Заповядайте утре, с радост ще ви приема.
С удоволствие, но ако дойда, няма да позволят да се видим.
Вероятно ви е известно в какво положение съм.
Ще ви помоля да бъдете също толкова възпитан.
Ако си тръгнете, ще трябва да ви потърся у дома.
Това няма да е приятно нито за вас, нито за семейството ви.
Слушайте внимателно и не ми губете повече времето.
Антония - бабичката, която ще изгоните,
е в болница. Не вярвам да се оправи.
Но ако се оправи, ще има нужда от жилище, където да живее.
Срокът за напускане на жилището е утре, както знаете.
Трябват ми още 24 часа, за да намеря пари
и да запазя дома й.
Това не зависи от мен, а от съда.
Вижте, не ви лъжа.
Моля ви и вие да не ме лъжете.
Не сте в кабинета си. Имам част от парите.
Дайте ми номера на сметката на Антония.
Не го нося. - Най-добре е
да решим проблема приятелски.
Моля ви.
Вероятно знаете, че ще прекарам дълго време на топло.
Все ми е едно, ако го удължат. Вие искате да си вземете парите.
А аз искам да платя, за да запазя дома на Антония.
Дайте ми още 24 часа и сметката на Антония.
В противен случай ще ви съсипя живота.
Съжалявам, че ти звъня, но нямам друг избор.
Не очаквах такова предложение.
Това е много сериозна отговорност.
Имам свой живот. - Знам. Много умувах,
но няма към кого да се обърна.
По въпроса с парите не вярвам, че ще има проблеми.
Това е много по-важно от парите.
Не мога да се ангажирам.
Разбирам. Съжалявам, но трябваше да опитам.
Няма нищо. Разбирам те.
Ясно.
Жалко. - За какво говориш?
За това, че се запознахме при тези обстоятелства.
Всичко се случва, когато му дойде времето.
Такъв е животът. - Да.
Кога ще се върнеш?
Всичко зависи от това, дали ще си реша проблемите.
Ясно. Ще тръгвам. - Хубаво. Много благодаря.
Благодаря за това, което направи за мен.
Ти си невероятна жена.
Ти определено си специален.
Да? - Здравей.
Аз съм.
Минавах оттук и си казах...
Всъщност не е вярно. Само исках да разбера как си.
Сега идвам.
Видя ли какво е времето навън? - Не, не съм поглеждала.
Искаш ли да се разходим?
Някой друг ден.
Няма да има друг ден.
Нищо не ми се прави. Днес не съм много добре.
Бих искал да ти кажа нещо.
Как си? - Вие ми се свят.
Взел си ми шапка много малък размер.
Бяха на промоция. Две на цената на една.
И очилата също.
Ще пробваш ли моята? - Не.
Да не ми лепнеш нещо. - Да, радост.
Как ти хрумна да дойдем тук?
Не знам. Напомня ми на детството.
Разтоварвам се напълно.
Или те свързва с нещо важно.
Възможно е.
По-добре ли си?
Какво искаше да ми кажеш?
Защо ми се обади?
Утре е важен ден за мен.
Ако успея да реша един проблем, ще трябва да замина.
Така ли? - Да.
Отдавна искам да ти кажа нещо, но не можех.
Защо? Какво има?
Нищо. Просто...
Ако е нещо лошо, не искам да знам.
Един ден успях да се разтоваря...
Не, няма нищо.
Добре ли си? - Да.
Сигурен ли си? - Нищо ми няма.
Добре съм. Не се тревожи.
Кажи ми.
Знаеш ли какво? Права си. Трябва да празнуваме.
Днес е първият ден, когато си се разтоварила.
Едно време ходех по такива места.
Преди да родя.
После се роди синът ми и трябваше да го гледам.
Престанах да излизам, да пия, да танцувам.
И лека-полека губиш себе си.
Трябва да си починеш.
Да. По-добре да говорим за теб. - Няма нужда.
Хайде. - Глупости.
По работа ли заминаваш? Къде отиваш?
Още не съм решил. Не знам.
Зависи. Първо трябва да свърша нещо.
За колко време?
Зависи какво ще стане, още не знам.
Нямам дата за връщане.
Всичко ще е наред, защото си добър човек.
Глупости.
По още едно? - Това не съм го изпила.
Искаш да ме напиеш ли?
Не, аз искам да се напия. По едно шотче?
Нищо не разбирам. - И по-добре.
Не знам дали е добра идея. - Достатъчно е добра.
Ти не си по-добре.
А ти си цъфнал и вързал?
Ужас. - Имай ми доверие.
Защо откраднахме едно колело? Можеше да вземем две.
Трябваше да откраднем мотор.
Виж. - Какво правиш?
Какви ги вършиш?
Не се пускай, ще се размажеш.
Добре.
Отдавна не бях се чувствала така.
Дано с времето се оправиш.
Благодаря.
Нищо не разбирам. - За какво говориш?
За това, че сме тук заедно.
Такъв е животът.
Скапаният живот.
Почини си малко, философке, днес се раздаде максимално.
Искаш ли да се качиш? - Не, благодаря.
Утре ме чака важна работа и ще ставам рано.
Ела, ще отдъхнеш малко и после ще си вървиш.
Не. - Много си пил.
Глупости. Ще повървя на чист въздух и ще ми мине.
Благодаря, но не искам.
Добре. - Остани.
Не мога. - Моля те.
Докато заспя.
Не е добра идея. Почивай си.
Не искам да спя. Страхувам се да се събудя утре.
Винаги е утре.
Като докторката ли започна да приказваш сега?
Много ясно.
Трябва да се разтовариш. - Да. Сложно е.
Знаеш ли какво виждам всяка вечер, преди да заспя?
Виждам сина си. Как тича... А аз съм зад него.
Опитвам се да го настигна, за да го прегърна, но не успявам.
Тази картина е толкова силна, че влиза в сънищата ми.
Не успях да се сбогувам с него.
Ако трябва да тръгваш, върви, няма проблеми.
Добре съм.
Наистина ли? - Да.
Аз също.
Накрая ще наложиш своето
и няма да разбера дали искаше да ми кажеш нещо,
или всичко е било, за да ме разведриш.
Или пък ти е приятно с мен.
Момче! Рестото!
Успех.
Ужас! Мама му стара.
Какво става?
Здравейте. - Кажете.
Искам да направя депозит.
Номер на сметката, бенефициент и основание.
Да.
Каква сума ще внесете?
Държа ви, Антония. Готово.
Какъв студ!
Направо ще замръзнем.
А сега трябва да идем там? - Точно така. Харесва ли ти?
Мислех, че е червената кола. - Не, ето тази е.
Здравей. Как си?
Наред ли е всичко? - Не знам. Ти ми кажи.
Какво става? - Кой си ти?
Защо ме питаш? - Кой си ти? Защо ме излъга?
Ще те помоля само за едно.
Не ме измъчвай повече, достатъчно страдам.
Не ходиш при моята докторка. Не се лекуваш.
Така че ми кажи кой си.
Не те познавам от клиниката.
Това, което ти казах, е истина.
Е, не всичко. Не познавам родителите си.
През цялото време се опитвах да ти кажа кой съм.
Но не можах. Може би от страх.
Или защото виждах, че се оправяш...
Или защото съм...
Съжалявам.
Много съжалявам за детето ти. Наистина.
Отдавна се опитвам да ти го кажа.
Аз откраднах дефибрилатора от медицинския център.
Прости ми.
Защо? Защо ми причини това?
Какво съм ти направила?
А аз? Какво ще правя сега?
Какво ще правя? Вече нямам нищо.
Не издържам повече.
Направи всичко това, за да изчистиш съвестта си.
Да заличиш вината си.
Мизерник. Нещастник и егоист.
Взе ми всичко.
Виж, сама си изядох всички сладкиши.
Браво, Антония.
Защо дойдохме тук? Сигурно е много скъпо.
Здравей.
Как ме изплаши! Какво правиш тук?
Ще закусвам с вас. Ще ме поканите ли?
Да, заповядай.
Благодаря. - Няма защо.
Много добре изглеждаш.
Не се заблуждавай. Този удар здравата ме раздруса.
Глупости. Желязна си. Няма какво да ти се опре.
Като млада бях много хубава.
Като Мара ли? - Не, Мара е по-красива.
Е, сега сте тук двечките.
Казах ти, че когато всичко свърши, трябва да го отпразнуваме.
Тук сигурно е много скъпо.
Няма проблеми, Мара черпи.
Да, с твоите пари.
Хубаво.
Онези хора нали няма да се върнат?
Не, всичко свърши. Никой няма да вземе дома ти.
Не плачи. Тук е забранено.
Не ми прави номера. Тук не се плаче. Забранено е.
Ти как си? - Добре.
Нормално. Като при теб, нали?
Дай да се сменим.
Предпочитам своя живот.
Ще поръчате ли нещо? - Не, благодаря, бързам.
Трябва да тръгвам.
Къде отиваш?
Някъде, където ще може да ме посещаваш всяка неделя.
В затвора ли? - Да.
Чуй ме. Трябва да го направя.
Ако отида доброволно, ще изляза по-скоро.
Само трябва да имаш търпение.
И да изчакаш да изляза.
Ако имаш нужда от нещо, може да се обадиш на Мара.
Няма да бъдеш сама.
Всичко ще мине бързо и скоро отново ще бъдем заедно.
Този път ще имаме късмет, ще видиш.
Трябва да тръгвам.
Пази се.
В БЕЗИЗХОДИЦА
На Чаро заради нейната непринуденост,
чувство за хумор и човечност.
Превод КАТИ БОБЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО