Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Köszönöm!
Montezara… Ötös. Ötös vágány.
Segíthetek felvinni a lépcsőn?
Tessék?
- Fogom az alját. - Köszönöm!
Jól van. Hát, szia! Istenkém, nézzenek csak oda!
Szuper, egy darabban odaértél.
Még nem. A térképen is alig találtam meg a várost.
Évek óta először vettél ki szabit.
Egy olasz kirándulás nem minősül szabadságnak.
- Ne gyere megint az átokkal! - De az átok létezik.
Az egyetem után elvesztettem az útlevelem. A nászutamon influenzások lettünk,
és végig esett az eső.
Hihetetlen, hogy Liv eddig bírta.
Még jó, hogy megláttam az Instán, hogy venni akar egy egyeurós házat.
- Nem vette már meg? - Nem, ha rajtam áll.
Megkeresem a lányomat, és hazaviszem.
Ez nem az Elrabolva, és nem Liam Neeson vagy.
Jogos. Küldtem egy bemutatkozó előadást a Northstarhoz.
Remek. Akkor lazíts! Élvezd a tájat!
- Később beszélünk. - Ja. Majd beszélünk.
Privátra kellett volna állítanom az Instámat.
Régen a lányom azzal nyitott volna, hogy „szia, apa”.
Szia, apa!
Megteszi. Megöleled az öreged?
Gyere már!
Köszönöm!
Mit keresel itt? Azt hittem, sosem jönnél Olaszországba.
Érted kivételt teszek, leányom, aki az éjszaka közepén léptél le.
- Akkor jött repülő. - Szó nélkül.
- Küldtem egy hosszú WhatsApp-üzit. - Vacak mit?
- Eltűntél. - Folyton posztolok.
Aztán veszel egy olasz villát? Ha így aktiváltad a Batman-hívójelet…
- Nem. - Hát de. Nagyon is.
Tudod, mit? Készülj, Batpapi!
Elviszlek a szállodához. Én házat nézek a polgármesterrel.
Házat nézel? Vagyis még nem vetted meg? Szuper. Nem késtem el.
Azt hiszed, megállíthatsz?
Ehhez kávé kell.
Azt hittem, elmúlik az Olaszország-mániád.
Pizzázol, romokat nézel, a kezdő olaszoddal elbűvölsz pár cuki pincért.
- Hitted. Nem kérdeztél meg. - De nem is látlak.
Lefoglalt a munka. Angolt tanítottam Milánóban.
Bébiszitterkedtem Firenzében. Olívát is szüreteltem.
Pár hete egy borfesztiválra tartottam.
Rossz vonatra szálltam, és itt kötöttem ki.
És az egész egy bumm volt.
Milyen „bumm”? Úgy érzem, pár részlet kimaradt.
Nehéz megmagyarázni. Érezned kell. Montezara egy érzés.
Csak jetlaget érzek. Ugorhatnánk a villavásárlásos agybajra?
Ez létező dolog. Az ideköltözők egy euróért vehetnek egy régi házat.
A polgármester elmondta, mi a trükkje.
Legalább elismered, hogy van trükk.
Beadtam a jelentkezést, elfogadták, és montezarai lettem.
- De azt hittem… - Megint ez a szó.
Hogy visszajössz Ohióba.
Lesznek lakótársaid, fizetésed, fogászati biztosításod. Felnőtt életed.
Egy saját ház nem a felnőttség jele?
Szívem, ki kellett nyitnom a kávézót.
Jobban szereted a kávézót, mint engem.
- Egyformán szeretlek titeket. - Egyformán, Cesare? Ez komoly?
- Vagyis… - Igen?
- Nem egyformán… - Én ezt nem bírom!
Ők a barátaid?
Cesare és Donata. Óramű pontossággal mindennap szakítanak.
- Szia! - Szia!
- Helló! - Szia!
Két kávét kérek.
- Kösz! - Nico, két kávét Oliviának.
- Köszi! - Szívesen.
Talán ma ez a szépség végre megiszik velem egy kávét.
A sárm nálam nem jön be, Giovanni.
Még sosem buktam ekkorát.
Tekintsd tapasztalatszerzésnek!
- Én állom a kávét. - Köszönöm!
- De a saját ház többe kerül egy kávénál. - Felhasználnám azt, amit anya tett félre.
Az le van kötve. El kell adnod, és adózni utáni.
Ez is egy felnőttes szó.
Nem csinálsz túl jó reklámot ennek a felnőtt dolognak.
Pedig úgy tudtam, az vagy, Liv. Ne már, ez…
Gyerekek, igaz? Az őrületbe kergetik az embert. Próbálunk nekik teret adni,
hogy a saját útjukat járják, mint a menő apák.
De a rossz ötleteiknél nem lehetünk menők. Nem mintha megkérdezett volna.
Így rángatták bele ebbe az egyeurós házcsalásba…
- Remek! Találkoztatok. - Mi?
Apa, ő Francesca Pucci. Montezara polgármestere.
Üdv Olaszországban, Mr. Field!
A francba!
- Batpapi, mit csináltál? - Szerintem visszakozna.
- Pontosan. Visszakozunk. - Nem, dehogyis.
Már elkezdtük a papírmunkát, és elfogadtuk az 5000 eurós letétet.
Ötezer euró? Azt hittem, egy euró.
Megszokott az olasz villaprogramokban. Ez a garancia, hogy befejezik a munkát.
A hitelkártyámra terheltem. A város visszaadja.
- Ez tényleg egy csalás. - Apa, ma házakat nézek.
Rendben?
Kérnék egy percet.
Miért akarod ezt ennyire?
Amikor anya a kórházban volt, egyeurós villákat nézegettünk.
Az előtte-utána képeket.
Megbeszéltük, mit csinálnánk másképp.
És hogy belevágunk, ha jobban lesz.
De azt hittem, az csak egy álom volt, ami átsegített egy nehéz időszakon.
Egy álom volt, ami segített,
épp ezért akarom valóra váltani.
Anya mindig büszke volt az olasz gyökereire,
és itt közelebb érzem magam hozzá.
Miért nem mondtad korábban?
Persze, mert nem figyelek.
Jól van.
Francesca?
Lássuk, mit lehet itt egy euróból venni!
Az első ház.
Várjunk! Siker!
Így már érthető az egyeurós ár.
Talán a Sixtus-kápolnát vártad?
Csak egy gyengéd kéz kell.
Szerintem mehetünk tovább.
Erre!
A második ház.
Hát, világos és szellős.
Egy euróért nem a Sixtus-kápolnát várom. De minimum egy plafont.
Lakótársak is vannak. Azt hiszem, mehetünk tovább.
Gyorsan!
Ez komoly?
Nino a felújítások mestere.
Nino, a kivitelezőm, Francesca sógora.
Szóval ez családi svindli.
Elnézést! Egy pillanat!
Ha van is egy jó szakid, a „csináld magad” azt jelenti, hogy te csinálod.
Aha. Majd megtanulom.
Ez teljesen más, mint a bébiszitterkedés vagy egy vásáros meló.
Megértem az álmod, de a valóság néha kijózanító tud lenni.
Matteo, hallasz?
Igen, Francesca, igen. Szia!
Itt van nálam egy úr az útkarbantartóktól.
Montezara csekkjét megint visszadobták.
Használd a vészhelyzeti hitelkártyát az asztal alsó fiókjából.
Beragadt.
Rúgd meg!
Nem, így sem…
Erősebben! Érted?
Erősebben. Ja.
Ez az! Igen!
Köszönöm, Francesca!
Jól van.
Leírjuk az 5000 eurót drága tapasztalatszerzésként, és hazamegyünk.
Mutatok még egy házat.
Nincs rajta a hivatalos listán, de szerintem tetszeni fog, Olivia.
Menjünk akkor!
Még hogy tetszik? Imádom! Nézd az olajfákat!
- Ez miért nem egy romhalmaz? - A tulaj tavaly halt meg.
Egy különc, Mario il Burberónak, avagy Morcos Mariónak hívták.
Maltese!
Hát itt vagy, te butus kecske. Marióé volt.
Most a városlakók felváltva etetik. Benne van az egy euróban.
Plusz egy euróért elviszik?
Ez nagy.
Igen.
Szuper a plafon.
A házat egy híres helyi építész, Greco építette.
Erre!
Vannak hálószobák.
Elektromosság, vezetékes víz.
Mindkét rendszer régi, de működnek.
Még egy freskó is van. Morcos Mario maga festette.
Ez egész szép.
Csúcs!
Igazi olasz szoba kilátással.
Várjunk, ez lenne a konyha?
Morcos Mario nem volt valami nagy szakács. A régi mikróját használta.
Mario, rokonlelkek voltunk.
A két perc beütése alapmozdulat, ha egyedül élsz.
Ez aztán lehangoló, apa.
- Most mi van? Te nem is főzöl. - De te igen. Vagyis főztél.
Apának van egy titka.
Mielőtt uncsi éttermi tanácsadó lett, profi séf volt.
Csupa meglepetés.
Váltottam az üzleti oldalra, hogy gondoskodjak a családomról.
De a mai napig nem tértél vissza a konyhába.
Szívesebben főzök neked.
Ez fura. Ezer éve nem főztél nekem.
Ahhoz át kéne jönnöd hozzám vacsorára.
Meg kell mondjam, a legjobbat tartogattad a végére.
A villa még nem került fel a listára. Mario agglegény volt, végrendelet nélkül.
Tisztáznunk kell az örökösödést, mielőtt megmutatjuk.
Biztos nem hagyta titokban a kecskére?
Az olasz rokonait nem érdekli.
Túl nagy macera, messze is van.
És egyetlen lehetséges távoli rokon sem hívott vagy írt vissza,
így Montezarának adták.
Ez az a hely. Érzem.
Akkor megegyeztünk?
Nem lehetne kapunyitási pánikod, és csináltatnál tetkót?
Az már van. Régi sztori.
- Mi? Hol? - Ne izgasd magad!
Akkor úgy tűnik, van egy egyeurós házunk.
Remek!
Mi? Ott maradsz?
Segítenem kell Livnek elindítani a felújítást. Pár hét, max. egy hónap.
Egy hónap? Lemaradsz a Northstar-prezentációról.
A Perfect Plate-tel versengünk.
Igaz. Talán te meggyőzhetnéd a Northstar fejeseit. Készen állsz, Zola.
Eric! Te kötöd az üzleteket. Számítanak a jelenlétedre.
Előkészíthetjük a dizájnt és az étlapot. Te amúgy is elbűvölőbb vagy.
A hízelgés bejön. De igyekezz azzal a felújítással!
Na jó. Eric Field luxuséletet él egy olasz villában.
- Ki gondolta volna? - Liv tuti nem.
Holnap beszélünk. Oké.
Azt hittem, kicsomagolsz.
Igen. Most fejeztem be.
- Elpakolhatnál. - Akkor honnan tudnám, mi hol van?
Jogos.
Tudod, a szálloda nincs tele a holmimmal. Mehetnél oda is.
- Akkor egyedül maradsz. - Dehogy. Talim van.
Donata ismét elmeséli szakítása epikus történetét.
Oké.
Ne maradj túl sokáig! Korán kezdünk.
- Stracciatella, per favore. - Máris.
- Az az én kedvencem is. - Igazság szerint még sosem kóstoltam.
Eric, bemutatom Bernardót. Bernardo, az úr Eric, Olivia apja.
Ott leszek holnap a találkozón Ninóval.
Bernardo a helyi geometránk.
Amerikában nincs ilyen. Egyfajta…
Ingatlanszakértő.
Olaszországban minden építési projektnél kötelező.
Remek. Jól jön a segítség.
Úgy tűnik, nincs több sztracsatella.
- Tessék, polgármester asszony! - Nem!
Ez a fagylaltok királya. Pocsék városvezető lennék, ha elvenném.
Tekintsd békejobbnak! Szörnyen viselkedtem korábban. Kérlek!
- Parancsolj! - Jó. Köszönöm!
- Nincs mit. - Én pedig csokit kérek, ha te fizetsz.
Igen, hogyne. Duo cioccolato, per favore.
Az olaszod, nos…
Dolgozom rajta. Gondoltam, ha itt leszek egy ideig, nem árt.
Grazie!
Jó estét!
Bernardo, válthatnánk pár szót a bővítési engedélyről?
Elnézést!
Ő Giovanni Rosada, egy helyi séf. Nagyon tehetséges.
- Üljünk le! - Jó.
Ide!
Van…
- Van egy kis… - Állandóan.
- Még mindig. - Sikerült? Reménytelen.
Köszönöm!
Kérlek, add át üdvözletem Oliviának!
- Sziasztok! - Szia!
Látom, már turistáskodtál.
Igen, ez…
értékes rakomány. Haza is viszem a vacsorát.
Nem vicceltél a mikróról. Ugye tudod, hogy Olaszországban vagy?
Igen, de ez olasz mirelit pizza.
Sziasztok!
Kedves fickó, ugye?
Amerikai.
Morcos Mario háza?
Kockázatos.
Főleg, hogy nincs is a listán.
A fiatalok elköltöznek.
Rómába, Milánóba. Meg kell mentenünk valahogy a várost.
És a megoldás, hogy átveszik a hatalmat a mirelit pizzás idegenek?
Ez nem hatalomátvétel, inkább csatlakoznak hozzánk.
Ha azt akarom, hogy az assessore támogassa a kezdeményezést,
az első egyeurós háznak teljes sikernek kell lennie.
Rendben.
Jó reggelt, napsugaram!
Hol vagyok? Hány óra van?
Fél kilenc.
Nino már egy órája itt van. Korán kezdünk, emlékszel?
Ja. De az időeltolódás, és az ébresztőm nem…
Élvezed ezt, mi?
Aha. Nadrág.
- Mi? - Nadrág is kéne.
- Hosszúra nyúlt az éjszaka a mikróval? - Máris kiismertél.
- Eljöttél? - Hisz ez olyan, mint az első iskolai nap.
Buongiorno!
- Biztosan te vagy Eric. - Igen.
- Nino. - Szia!
Remek választás. A legjobb villa itt.
- Mindről ezt mondod? - Igen.
Írtam ütemtervet és költségvetést.
- Hozok egy táblát. - Lassíts!
Ki is végzi a felújítást?
Gondoltam, megelőlegezem neked a pénzt.
Amíg eladod a befektetéseidet.
Kell némi pénz előzetesen.
A hitelkeretem kimerült.
Oké. De amint tudom, visszafizetem. Köszönöm!
Így viszont kérek némi beleszólást. Van tapasztalatom.
Ja, üzemi konyhákban.
Mi valami teljesen mást képzeltünk el. A hangulatra megyünk.
Valami modernre gondoltunk, mégis autentikusan.
Brava. Tetszik, ahogy beszél.
Én kézbe veszem a kertművelést.
- Menjünk! - Oké.
Igen, ez tökéletes. Itt.
Kert? Én egy szeméttelepet látok.
Anyának mindig volt kertje.
Továbbviszem a családi örökséget.
Fenntartható lesz, és környezetbarát felújítást akarok.
A fenntarthatóság az egyik fő célom itt, Montezarában.
Ez szép és jó, de beszélhetnénk komolyan?
Mi az, ami kell? Ki? Villanyszerelő, tetőfedő.
- Vízvezeték-szerelő. - Ugyan, én az vagyok. Megoldom.
- Nino ezermester. - Igen.
Számíthatsz rám.
Számíthatok rá.
Oké. Akkor majd menet közben kiderül, mi kell. Szívesen leszek a hajóskapitány.
Apa! Az én házam. Az én kormányom.
Igen. Különleges álomvillát varázsolunk ebből a helyből.
- De először is: engedélyek. - Igen.
És abból rengeteg kell a mi híres olasz bürokráciánkban.
Jó, hogy itt vagyok segíteni.
- Szia! - Bernardo!
De az engedélyek előtt látnom kell a terveket.
Bontás, vízvezetékek, vakolás, festés, a freskó helyreállítása.
- Egy rendes konyhát is akarunk. - Megoldható. A szokásos engedélyek.
Úgy hat hónap lesz.
- Mi? - Mi?
Tudom. Elég gyors, mi?
Bernardo, ígérd meg, hogy megsürgeted a dolgokat!
Tudod, mennyit jelent ez Montezarának.
- Érted őket? - Vesd be a varázserőd!
Hogy mondhatnék nemet, bogárka?
Elkezdhettek dolgozni.
A hírhedt Eric Field-féle tábla.
- Apa, nem kell az ütemterved. - De igen.
Jó, de a villa diktálja az ütemtervet. Ninóval éreznünk kell.
Miről maradtam le?
Imádom a naptárat.
- Rendezett. - Látod? Van, aki értékeli.
Nino, pont jókor. Meg akarom mutatni
ezt az új szoftvert. Készítettem egy modellt.
Nino, adnál valami munkát?
Bármit, hogy megússzam apa prezijét.
- Ez nem prezi, hanem szimuláció. - Látod? Én leléptem.
Ez jó.
- Ezt majd én intézem. - Persze. Csak segíteni akartam.
Megértem. Igen.
Oké, tegyük az ellátási lánc oldalát az étlap elé…
Helló!
- Elnézést a zavarásért! - Jó.
- Folytasd! - Köszi!
Ki ez a dögöske?
Csak a polgármester.
Ő a polgármester? Azta!
Így már érthető, hogy maradsz.
Ki, ő? Nem. Csak bajt jelent.
- Tényleg. Igazi mikromenedzser. - Úgy tűnik, sok a közös bennetek.
Rendben, jöjjön a következő rész!
Igen.
Igazi élmény áthúzni a napokat.
Tudom. Nincs munkád a városházán, amit el kell végezned?
De, van. Eljöttem Bernardóval, és már megyek is.
Igen, szóval ciao!
Ciao! Villamos biztonsági felülvizsgálatot végeztek?
Az EU-ban magasak az elvárások.
Tudsz ingatlan-értékbecslést végezni?
Persze. Miért?
Csak arra az esetre, ha Olivia gyorsan el akarná adni.
- Bölcs lépés lenne. - Egyetértek.
De Olivia és Francesca kemény dió lesz.
- Ha már Francesca. Sokat van itt, mi? - Őszintén szólva többet, mint vártam.
Francesca mindig is ilyen volt. Mindent kézben tart.
- Közel álltok egymáshoz? - Nagyon. Különleges nő.
Szinte mintha ti lennétek Montezara szuperpárja.
- Mondhatjuk. - Bernardo!
- Elnézést! - Persze. Hogyne.
14. NAP
A többrétegű faparketta autentikusabb.
Igen, és autentikusan drágább. Ráadásul nehéz lerakni.
Szerintem sem kell.
Azta!
Ez gyönyörű.
Hű! Az ilyen vintage részlet vonzza a vevőket.
Vevőket?
Milyen vevőket? Mondtam, hogy nem adom el.
Liv, 24 éves vagy. Mégis mit akarsz? Ebben az álmos kisvárosban élni?
Igen. A generációm tapasztalatai a felnőttléttel nem túl jók.
Se munka, se egészségbiztosítás. Kösz, nem!
- Mikori lehet? - 1800-as évekbeli.
Mindig marokkói burkolatra vágytam.
20. NAP
Nino!
Gyere ide!
Az meg mi?
Egy kémény.
De a háznak abban a részében nincs kandalló.
L’Orso Grassónak való.
A kövér medve?
Igen.
Szép munka! Ügyes! Gyerünk!
Olivia, légy óvatos!
Nyugi! A kövér medve megoldja.
A testeddel is fordulj bele!
Ez az!
Igen!
Hé! Jól vagy?
Igen. Hű!
- Miért fedné el ezt bárki? - Huzat. Belefészkelnek a madarak.
Őrület!
Azta! Ez egy igazi téglakemence. Pizzához.
- A konyha része lehetett. - Már a dollárjeleket látod?
Mi? Nem. Korábban a konyha átalakításán gondolkoztam.
De ez új szintre emeli.
Vannak eredeti tervrajzok? Látni akarom, van-e más is itt.
Talán. A városházán lehetnek.
- Sok sikert hozzá! - Kihívás elfogadva.
Most én megyek Francescához.
- Hogy jutok oda? - Mariónak volt egy biciclettája.
- Oké. - Hátul van, a fészerben.
Vecchia Stregának hívta.
A vecchia azt jelenti vén. És a strega?
Banya. Vén banya.
Vén banya.
Ne törődjetek vele!
Rendben.
Jó napot, hölgyeim!
Jó napot!
Miért beszélsz hozzá?
Udvariasságból.
De ő egy idegen!
Egy jóképű idegen.
Most már kacérkodsz is?
Ne hagyd, hogy elcsábítson a szeme! Azok az amerikaiak tönkretesznek minket.
Üdv!
Van itt egy riparo bicicletta…
negozio?
Csak hagyják, hogy beszéljek itt, igaz?
- Tipikus amerikai. - Ezt értettem.
Arrogáns. Azt hiszi, mindenki beszél angolul.
Nincs bajom vele. Szeretem a pimaszokat. És olyan fess.
Elég legyen!
Vecchia Strega! A helyi legenda újra az utakon.
Van nálam szerszám. Gyere!
Köszönöm!
- Jó nagyot zakóztál. - Ja, ez tuti az átok.
- Az átok? - Hosszú történet.
Mi vagyunk a mai látványosság?
- Az Antoniák? - Mi?
Mindhármukat Antoniának hívják. És imádják, ha jó a műsor.
Egész nap a szökőkútnál ücsörögnek?
Egész nap. Il dolce far niente. Az édes semmittevés.
- Sosem hallottam róla. - Olaszországban népszerű.
Nekem nem szokásom.
Megértem. Saját cégem van, együtt jár vele a munkamánia.
Ez miért olyan csúnya szó?
- Kérlek! - Miattunk forog a föld.
Köszönöm. Miattunk forog a föld.
Pronta! Olyan, mint új korában.
Kétlem, hogy 50 éve bármi új is lett volna rajta, de köszönöm!
A villa eredeti terveit keresem. Versenyezzünk a Municipióig!
- Rövid verseny lesz. - Ne már! Félsz, hogy legyőzlek?
Nem. Már itt vagyunk.
Ez a parkolóhelyem.
VÁROSHÁZA
- Matteo, a titkárom. Mr. Eric Field. - Jó napot!
Hű!
Semmit sem találok, ha elpakoljuk.
Olyan vagy, mint Olivia.
Hát ezért kedvelem őt. Megvan.
Tíz perc múlva lesz a találkozó az Assessore Provinciale stábjával.
- Feldobjam a kávéjukat grappával? - Matteo, kérlek!
Menjünk!
Uram, segíts!
- Erre! - Jó.
Itt is vagyunk.
Emellett az irodád határozottan rendezettnek tűnik.
Volt egy árvíz, és mindent át kellett pakolni.
Valószínűleg itt lesz valahol. Sok sikert!
Atyaég, ne már!
Mi az?
- Ilyen nincs. - Hívunk segítséget. Semmi baj.
Nem tudunk. Itt nincs térerő. Nem késhetem le a találkozót.
Az Assessore Provinciale irodája nem túl megértő.
Oké. Majd én. Hé! Engedd, hogy…
- Jó. - Kérlek!
Háromra. Egy. kettő. Három.
Polgármester asszony!
- A vendégek. - Igen.
Csak körbevezettem az amerikai vendégünket.
Kérem, kövessenek!
Jó fejnek tűnnek.
Talán önts egy kicsit a grappából a kávédba.
Ciao!
- Szia, Eric! - Szia!
- Eric! Hogy halad a felújítás? - Hangosan és nagy kupival.
Kimehetnél oda a seprűddel, én meg maradok kávét főzni.
Számíthatsz rám.
Ez remekül hangzik.
Köszönöm! Már nagyon várjuk.
- Viszlát! - Jól van.
A francos Northstar az ügyfelünk!
- Ezek szerint jól ment a bemutató. - Ja. Egyfolytában csörög a telóm.
Még a Perfect Plate-es Deb Welch is gratulált.
Tényleg? Nekem nem írt.
Várjunk! El akar csábítani a versenytárs?
Ugyan már! És mikor jössz vissza?
Ami azt illeti…
Azt hiszem…
- Eric! - Igen?
- Szükségem van rád. - Tudom.
Emlegetett szamár. Deb hív.
- Mi? - Ne aggódj! Lerázom.
Le kell tennem.
Oké.
28. NAP
Nino! Nem volt szerencsém a tervrajzokkal.
Attól elkezdhetjük kiszedni az undorító régi vízcsöveket.
Adesso, láss hozzá!
Lássak hozzá? Mihez? Mármint én?
Igen. Ideje besegítened.
Én tartom, tiéd a jó meló.
- A fűrészelés. - A fűrészelés jó. Na persze.
- Gyerünk! - Oké. Rendben.
- Oké. - Itt?
Igen.
Szóval Francesca a sógornőd, igaz?
- A te házasságod révén, vagy… - Nem. A bátyám, Alessandro felesége volt.
Ő öt éve halt meg szívrohamban.
Teljesen váratlanul.
Részvétem. Tudom, milyen ez.
A feleségem három éve halt meg. Pocsék érzés belépni ebbe a klubba.
Tudod,
szingli vagy, Francesca is szingli…
Azt hittem, hogy ő és Bernardo…
Bernardo? Alessandro óta senki sem tudta megérinteni a szívét.
Ez érdekes, de most nem érdekel.
Mi nem érdekel?
Francesca!
Polgármester asszony! Épp jókor! Megmenthetsz ettől.
Nem is tudom, szórakoztatónak tűnik.
Mennem kell.
Olivia hív.
Dehogyis.
Hadd segítsek!
Nem, ki vagy öltözve.
Ginger Rogers tudta, amit Fred Astaire, de hátrafelé és tűsarkúban is.
Jól van, polgármester asszony, táncoljunk! Mutasd, mit tudsz!
Be kell vallanom valamit. Nem vagyok egy barkácsmester.
Segítek.
Egyszer beszorultam a kéménybe, miközben kizavartam egy mókust.
És így jött rá Liv, hogy a Mikulás nem létezik,
mert ha apa nem fér be a kéménybe, akkor ő sem.
Jó ég! Istenem!
- Tessék! Segítek. - Ez undorító.
- Köszönöm! - Nem semmi táncospár vagyunk, mi?
Oh Dio! Elzártam a vizet. Biztosan maradt még a csőben.
Sajnálom, Francesca!
Nagyon sajnálom!
Komolyan? Meghirdeted a villát mindazok után, amit beszéltünk?
Nem, csak hasonlókat nézegetek a környéken.
Tessék! Pénzzé tettem a befektetéseket.
Itt van, amivel tartozom, mínusz az adók. Látod?
Ismerem ezt a felnőttszót.
- Kösz, Liv! De azt hiszem… - Azt hiszem, ideje elmenned.
Alig telt el egy hónap. Maradhatok még.
Azért jöttél, hogy lebeszélj erről. Amikor nem sikerült,
belekezdtél valami fura kampányba, hogy meggyőzz: adjam el.
Mihez fogsz kezdeni, ha kész lesz? Miből fogod eltartani magad?
Batpapi aggódik.
Majd kitalálom.
- Mit ültetsz? - Ez itt levendula.
Ide pedig rozmaring kerül,
mert ehető és beporzóbarát.
Segítsek?
- Arra gondoltam… - Elhallgatnál?
Kérlek!
Egy pillanatra.
Csak
kertészkedjünk!
Magához hív az ágy
Egy órája ittam egy kicsit
És egyből a fejembe szállt
Az utam bárhová is visz
Földön vagy a tenger hullámain
Mindig hallod majd a dalom
Mutasd meg, merre menjek! Mutasd meg, merre van az otthon!
- Igen! - Istenem!
Ezer éve nem énekeltem ezt.
Talán igazad van. Túl sokáig maradtam.
De ha lejárt az időm itt, Olaszországban,
akkor egy estére félretehetem a Zoomot és a mirelit pizzát. Menjünk vacsorázni!
Te és én?
Hát, Maltese valószínűleg már jóllakott.
Jó lenne.
Oké.
Ez az.
Jól van.
- Jó estét! - Köszönjük!
Tökéletes, köszönöm!
Buonasera! Üdv az éttermemben!
Donata, a konyha melletti VIP-asztalt add a vendégeimnek!
- Rendben. Kövessetek! - VIP-kiszolgálás.
- Rendben. - Be akarsz vágódni apánál?
Mivel kávézni nem jössz el velem, drasztikus lépésekre kényszerülök. Prego.
Tessék!
Köszönöm!
Ez egy helyi Brunello di Montalcino.
Allora, Eric, hallom, te is az étteremiparban dolgozol. Igaz ez?
- Igen, de nem így. Tanácsadó vagyok. - Tanácsadó? Ez mit jelent?
Segítek az éttermeknek a folyamataik fejlesztésében.
A költségvetéstől az új étlapig…
Ez csak azt jelenti, hogy nem főz, pedig azt kellene.
A primo vargányás maltagliati. Helyi specialitás.
- Jó étvágyat! - Köszönjük! Idevalósi vagy?
Rómában nőttem fel, de vannak rokonaim itt.
- Ezért nyitottál Montezarában éttermet? - Végre érdeklődik irántam.
Csak udvarias csevegést folytatok.
Sous-chef voltam Rómában, de mindig saját étteremről álmodtam,
ahol elkészíthetem a családi recepteket.
Nagyon könnyű ez a tészta, és az ízek mélysége…
És szardellát érzek az olívaolajban?
- Lenyűgöző, Eric. - Még mindig jó vagy.
Jó étvágyat!
Köszönjük!
A secondo ma este tengeri sóban sült, fűszernövényekkel töltött friss branzino.
Köszönöm, Fabio!
Ismerem a technikákat, de hogy hozod így elő az ízeket? Mesés.
Vagy mennyei, nem is tudom.
Bejöhetnél valamikor ebéd és vacsora között.
Mutatnék pár trucchetti toscanit.
- Jól hangzik. - Rendben.
Isteni. Köszönöm!
- Szia! - Ciao!
Nagyon jó volt.
- Szia! - Szia!
Jól van.
Ez mind a sármod része?
Miért? Végre működik?
Majd szólok.
Mindenki itt van? Skacok, gyertek ide!
Mi olyan fontos?
Livvel istenit finomat ettünk a Trattoria Rosadában.
Gratulálok! Igazi tésztát ettél.
- Mehetünk? - Még nem.
Az átalakításról eszembe jutott az egyik megbízásom.
Egy séfpár vett egy craftsman házat Columbusban.
Mire célzol ezzel?
Teljesen felújították a konyhát, és most főzőtanfolyamokat tartanak.
Azt mondod, csináljunk valami ilyet itt, a villában?
Lehetséges ez egyáltalán?
Nem.
Hallgassatok meg!
Ne dobjuk Morcos Mario szomorú mikróját,
hanem építsünk egy üzemi méretű konyhát a téglakemencével a központban.
De ki fog tanítani?
Biztos nem egy amerikai. Ne már!
Helyi séfeket alkalmazunk. Tökéletes lesz.
Segíthetek a toborzásban. Benne vagyok.
Helyi séfek, helyi ételek. Egy főzőiskola vonzaná a turistákat.
A konyhaművészetünkkel mutatjuk meg, milyen különleges Montezara.
Oké, ezt adom. Igen.
De ehhez át kell minősíttetni az épületet.
És ezt nehéz lesz engedélyeztetni.
Itt jössz te a képbe. Te vagy a titkos fegyverünk.
Hisz teljesen elbűvölted a hivatalt.
Meglátjuk.
31. NAP
Odatesszük a mosogatót, hogy ne legyen szem előtt.
Lesz egy kétajtós hűtőnk, egy fagyasztószekrény,
itt egy gáztűzhely és két elektromos tűzhely.
- Intézem. - Köszönöm!
Remekül hangzik, de kell ez mind? Szerintem ennyi pénzem nincs.
Nekem is van némi tőkém.
Pénz, amit magam sem tudom, mire tartogattam,
de most úgy tűnik, modern olasz készülékekre.
- Nem szabadulok meg tőled, igaz? - Még elmehetek.
Ne! Semmit sem tudok a konyhákról. Szükségem van rád.
Nem végleg. Csak még egy kicsit.
Ezer éve nem csináltam tésztát. Megvettem a boltit.
Ne mondd ezt! Ez egyszerűen orrendo. Boltiból nem lehet finomat főzni.
Igen, tudom. Régen mindent én készítettem.
Olivia és a feleségem, Mia, ott voltak velem.
Hatalmas vacsorapartikat tartottunk,
Olivián aranyos ki álbajusz volt,
és kiírta táblára a menüt. A mini főpincérünk.
- Már nem csináljátok? - Nem.
- Olivia kinőtte a bajuszt. - Értem.
És megváltozott az élet, amikor…
megtudtuk, hogy Mia rákos.
Már nem élveztem a főzést.
És most milyen érzés?
- Úgy érzem, itt a helyem. - Isten hozott itthon, Eric!
Köszönöm!
Megváltoztak a villa tervei.
Beépítünk egy nagy konyhát, hogy főzőiskolát nyissunk.
- Ha szeretnél, taníthatnál ott. - Tényleg?
Olivia engem akar tanárnak?
Hát, tudod, tetszik neki az ötlet, hogy a helyiek megosszák a tudásukat.
Ez csodás! Számíthatsz rám.
Remek.
Na és ez?
Uncsi.
Szóval, Gio. A srác kedvel téged.
- Ronda. Passzolom. - Giót vagy a csempét?
Ugyan már, rendes kölyök. Tehetséges. Kedves.
Jobb, mint a régi fiúd, frizbis Brad.
Nincs azzal baj, ha valaki egy feltörekvő profi ultimate frizbis.
Persze. Most mit is csinál?
Törekszik, hogy profi frizbis legyen.
Erről van szó.
Igen! Ez az! Ez illik a villa hangulatához.
- Modern, de hagyományos. - Szerintem is.
Én itt ki is szállok. Leléptem.
Igazi őstehetség vagy, Olivia. A dizájn és a flow. A lélek.
Köszönöm! Ez kedves tőled.
Ez nem kedvesség.
Gondoltál rá, hogy ezt kéne tanulnod?
Nem, eszembe sem jutott.
Eddig.
Van egy tehetséges dizájner barátom Rómában.
És ő fogad tanítványokat. Ha érdekel.
Nem is tudom. Érdekel?
Talán. Igen, talán érdekel.
Tudod, az elmúlt pár évben, úgy éreztem, sodródom.
Próbáltam rájönni, mit kezdjek az életemmel.
De épp meggyőztem apát, hogy a villa jó ötlet.
Ez nem kihátrálás lenne?
Ha kétségeid vannak, evezz ki!
- Nino, szörfös bölcsesség? - Igen!
- Lovagoljam meg a hullámot? - Igen.
Oké.
- Hadd gondoljam át, jó? - Nem kell kapkodni. Majd szólj!
Mondd: „Egy asztalt két főre.”
Un tavolo per due, per favore.
Giuliano Montaldo…
Na ő csodálatos férfi volt.
Jó reggelt, hölgyeim!
Gyönyörű napunk van.
Még mindig nem értem.
Szórjuk tele konnektorral a történelmi utakat?
Ezt már megbeszéltük. A turisták kérik a töltőállomásokat.
A bérautók elektromosak lesznek.
Az amerikai lakosunk.
Eric, sürgős ügyben jöttél?
Igen. Nagyon sürgős.
Elnézést!
A polgármester segítségét kérném.
Matteo minden további kérdést megválaszol, uraim.
Köszönöm!
Kérem!
- A városháza legjobb búvóhelye. - Míg elmennek, keressük a tervrajzaidat.
- Résnyire nyitva hagyom az ajtót. - Jó.
Nem lehet könnyű női polgármesterként errefelé.
Ritkaságszámba megyünk Olaszországban, ezért nehezebb megvalósítani a terveimet.
- De miért lettél polgármester? - A néhai férjem, Alessandro is az volt.
Sok éve.
Ő az?
Nem olyan sok éve.
Mesélj róla. Alessandróról!
Kedves volt. Társaságkedvelő.
Makacs.
Mindig eltévedtünk, de nem kért volna útbaigazítást.
Ez jellemző a férfiakra.
Sosem ismernénk be, hogy tévedtünk.
- És kiválóan táncolt. - Na ez nem jellemző a férfiakra.
Kerülöm a táncparkettet.
A halála után bátorítottak, hogy vegyem át a helyét,
de tudod, túl sok politika van a politikában.
Igen. Miért gondoltad meg magad?
Meguntam, hogy azt várjam, valaki majd jön, és megmenti Montezarát.
Eleinte fura volt, hogy a polgármester miért mikromenedzseli a villafelújítást.
Nem mikromenedzseltem.
Oké, de.
De csak mert mindennek tökéletesnek kell lennie.
- Mert szereted ezt a várost. - Aggódom a városért.
A csőd szélén állunk. De tudod, mit?
Amit érdemes szeretni, azért megéri küzdeni.
Igen.
És Olivia anyja?
Mia. Igen, ő…
igazi egyéniség volt.
Megismertem, és elképzelhetetlen dolgokat kezdtem csinálni.
Például mazsolát ettem.
- A mazsola a szerelmi történeted? - Gyűlöltem.
Az első randinkon hegyet akartunk mászni.
Elmentem hozzá reggelizni, és mazsolás zabkását csinált.
De valahogy megettem.
Az igaz szerelemhez vezető út sosem könnyű.
Nem. Az enyém mazsolával volt kikövezve.
- Tudta, hogy nagyon szereted. - Ő volt a szőlőszemem fénye.
- Ne! - Egy kis szóvicc.
- A szőlőszemem fénye. - Ez borzalmas.
Tudom.
Szerintem ez az.
- Greco? - Igen.
Igen, ő volt az építész.
Lássuk! Leoni. Ezt nézd!
Kérlek, legyen ez az! Kérlek!
Igen!
Látod? Tudtam. A villában eredetileg volt egy tágas konyha.
Tudod, szinte már úgy érzem, hogy a főzőiskolát a sors akarta.
Ha valaha megkapjuk rá az engedélyt. Bernardo felszívódott.
Tényleg? Majd elintézem.
Grazie!
Kíváncsi lettem. Volt más egyeurós ház is, amiből üzletet csináltak?
Igen, van egy Cossariban. Egy régi toszkán kastély.
Felújították, és most luxusbutikhotelként működik.
- Megnézhetjük? - Találkozzunk reggel?
Ez egy randi.
Tényleg?
Csak egy amerikai mondás.
Ezt szokták mondani. Folyton mondogatják.
Jól van. Akkor ez egy randi.
Jó napot, hölgyeim!
Eric Field vagyok.
- Beszél olaszul. - Pocsékul.
Rómát sem egy nap alatt építették.
Tanácsért jöttem. Maguk itt mindent tudnak.
- Így van. - Antonia!
Igaza van, és legalább próbálkozik.
Mire van szükséged, fiatalember?
Piknikezni megyek.
Francescával?
Az első nap megmondtam.
Fizess, nővérem! Megnyertem a fogadást.
Gyerünk, fizess!
Csaló.
Jól van.
Mit szeret a polgármester?
Imádja a Prosciutto di Cintát.
És a gotát is.
Gota, oké.
Vegyél egy kis Caprino del Maremma sajtot. Csak a helyiek ismerik.
Le lesz nyűgözve.
Úgyse fog emlékezni semmire. A férfiaknak szörnyű a memóriája.
A sokkal kisebb agyuk miatt.
Írunk egy listát.
Oké, azt hiszem, ezt értettem.
Erre is szükséged lesz.
Ez tökéletes. Grazie!
Allora, ezek a jóváhagyott történelmi montezarai házszínek.
Oké.
- Azt hiszem, ez az árnyalat tetszik. - Ez?
Igen, kellemes, gazdag szín. Legyen ez!
Jó választás. Nagyon jó.
Ami azt a gyakornokságot illeti… Szeretnék kievezni, és jelentkezni rá.
Ez nagyszerű, Olivia! Összehozlak a barátommal.
Tudod, ez a hullám végre helyesnek érződik.
Elmondtad már apádnak?
Nem. Egyébként hol van?
Fogalmam sincs. Ma korán elment.
A Vecchia Strega adta az ötletet.
Még jó, hogy nem lát minket. Féltékeny típus. Mennyi időnk van?
Mikromenedzseléssel teleraktam mára a naptáramat kamutalálkozókkal.
Ügyes húzás, polgármester asszony!
Hű, ez magasra teszi a mércét.
Meghívlak egy túlárazott kávéra jó kilátással.
Tetszik ez a kovácsolt vas. Szépen mutat itt.
Elnézést! Ma egy zártkörű rendezvény miatt zárva tartunk.
- Tessék! - Köszönöm!
- Márpedig ma megnézzük ezt a hotelt. - Kibicikliztünk idáig.
Gyere! Csak…
- Köszönöm! - Elnézést! Hova mennek?
- Hozzá tudnék szokni. - Igen, 1000 euróért éjszakánként.
Elnézést!
- Kérem! - Erre! Gyorsan!
Segíthetek?
Scusa! Bocsánat!
Oda le! Gyorsan!
A zártkörű rendezvény. Valami fotózás.
Olvadjunk be!
- Jó. - Jó?
Ez olaszosan néz ki. Mit gondolsz? Igen.
Álljunk mögéjük! Ez az!
Igen!
Marcello!
Te jó ég!
Nézz ide!
Odafent van. Menj!
Nézd, a túlárazott kávé a kilátással.
- Finom. - Köszönjük!
Elnézést!
- Köszönjük a túrát! - Ebben jól fog kinézni.
Meg tudnám szokni ezt az il dolce far nientét.
Azt csináljuk most?
Szerintem igen. De felfrissíthetjük a tudásunkat.
- Jó. Tiéd a pálya, mester! - Nem te tanítasz? Én vagyok az amerikai.
Oké.
Lássuk, emlékszem-e!
Először is, lazítunk.
Aztán hátradőlünk.
Oké.
Küldetés teljesítve. Most mi következik?
A pillanatnak élünk. Semmi figyelemelterelés.
Lazsálunk.
A világ legrosszabb lazsálója vagyok.
Én meg a második legrosszabb.
Meglepődtem magunkon. Ma nem volt semmilyen malőr.
Nem estünk egymásra, és nem öntött el minket a víz.
Még előttünk a délután. Rengeteg időnk van bajba keveredni.
Mire gondolsz?
Van pár ötletem.
Az irodám az. Matteo?
Igen…
Nem. Máris megyek, igen.
Szia!
Az Assessore Provinciale stábja.
Megint át akarják nézni a kezdeményezéseimet.
Mennem kell.
Oké.
Figyelj, ami a mai napot illeti…
Igen. A pillanatra célzol.
- Nos, mindenképpen… - Ne bonyolítsuk a dolgokat!
Polgármesterként az egyeurós házad az én hatásköröm.
Igazából az Olivia egyeurós háza.
- Akkor is van érdekellentét. - Értem.
És az életem így is elég bonyolult. Maradjon szakmai a kapcsolatunk!
Jó. Rendkívül professzionális szakemberek leszünk.
- Szakemberek. - Igen.
- Milyen érettek vagyunk! - Hát…
Tényleg mennem kell.
- Persze. - Igen.
- Azt hittem te… Még mindig nem… - Semmi baj.
- Oké. - Csak… Ciao!
- Ciao! - Szia!
Szia!
Szia! Kíváncsi voltam, hol voltál egész nap.
Hát csak… Igen.
- Randid volt? - Mi? Nem.
Nem randi, nem.
De eljártál randizni? Mármint otthon?
Nem. Igen. Nem. Nem tudom, mit mondjak.
Eljártál, vagy sem?
Igen. Zola szervezett pár randit, de nem volt meg a szikra.
Az appoktól meg félek.
- Ja, üdv a klubban! - Aha.
Teljesen biztos, hogy ez nem randi volt? Mért érzem a randihangulatot.
Szigorúan üzleti volt. És szerintem Bernardóval jár, szóval…
És te? Mit csináltál ma?
A redőnyök külső festését.
- Ennyit, semmi mást. - Oké.
Megyek, folytatom.
Ezt nézd!
A grafikonon látni, hogy meg fognak térülni a fenntarthatósági projektjeim.
Francesca, sikerülni fog.
Jöhet a grappa?
Matteo!
Nem kell mindenre grappát inni.
- Szia, Francesca! - Bernardo!
Köszönöm!
Korábban benéztem, de nem voltál itt. Ez szokatlan.
Szakmai látogatáson voltam.
Hogy áll a Field-villa átminősítési engedélye?
Eric azt mondja, eltűntél.
Nála voltál szakmai látogatáson?
Olivia nem kérvényezhet működési engedélyt az átminősítés nélkül.
De Mario házát még nem is lehetett volna feltenni az egyeurós listára.
Most meg ez a nevetséges főzőiskola. Miért jönne ide bárki is főzni?
Montezara sokkal több lehet, mint képzelnéd.
Bárcsak te is látnád!
Akkor győzz meg, bogárka!
Vacsora?
Nem lehet. Egész este dolgoznom kell.
Fagyizhatnánk valamikor a héten?
Bármikor.
- Szia! - Szia!
Nem ezt mondtam.
- Őrült lennék? Igen? - Figyelj! Nem.
A Netflixen nincs semmi jó?
Úgy volt, hogy Donatával megiszunk egy pohár bort, de…
Én is épp egy kis borra vágytam. Jössz?
Persze.
Menjünk!
Ha el akarsz rabolni,
jobb ha tudod, hogy junior fekete öves bajnok voltam a dódzsómban.
- Szóval… - Nem rabollak el.
De jó tudni a fekete övről. Jobb, ha vigyázok.
Azta!
Hű!
Ez gyönyörű.
Néha még mindig nem hiszem el,
hogy most itt élek, Olaszországban.
Montezara varázslatos hely.
Hiányozni fog, ha Rómába megyek.
Mi van Rómában?
Bízhatok benned?
Persze. Nagyon megbízható vagyok. Ez is hozzátartozik a sármomhoz.
Belsőépítész-gyakornok akarok lenni.
Olivia! Fantastico!
Nem biztos, hogy apa osztja majd a lelkesedésedet.
Mintha nonstop helytelenítené a döntéseimet.
Úgy tűnt, közel álltok egymáshoz.
Régen úgy volt. Amikor fiatalabb voltam.
De…
Nem tudom. Néha úgy érzem, lehet minden újra olyan.
De majdnem 25 éves vagyok. Miért érdekel még, mit gondol?
Mert szereted őt.
Igen.
Imádni fogod. Ez csúcs.
Greco eredeti tervrajzai. Tűzifatároló a kemencéhez.
Hű, Greco! Remek ötlet.
- Ugye? - Igen.
Lassan! Ide gyertek!
- Végre itt van. - Tegyétek oda!
Üzemeljük be!
Jaj, ne! Ez egy szexi új hűtő,
de ma nem segíthetek. Rómába megyek.
Rómába? Ez nincs a mai programban.
Nincs. Egy egyetemi barátommal találkozom.
Rómában.
- Estére visszajössz? Ehetnénk… - Ott alszom. De nemsokára találkozunk.
- Olivia… - Pá!
- Vigyázz magadra! - Jó.
Lássuk!
Polgármester asszony!
- Szia! - Rég nem láttalak.
- Hiányzik a mikromenedzserünk. - Kétlem.
Gióval főzöl ma?
- Igen. És te? Késői ebéd? - Egy munkamentes.
Próbálkozom az il dolce far nientével.
- Írtam egy emlékeztetőt a mobilomba. - De ez szembemegy a céljával.
De mesteredként értékelem az erőfeszítést. Csak utánad.
Köszönöm!
- Jó étvágyat! - Köszönöm!
- Szia, Francesca, kösz! - Szia!
- Nos?
Egyszer sem néztem a mobilomra. Teljesen elvarázsolt az ebéd.
Örülök, hogy ízlett. Neked készítettük.
A signore csak szerénykedik. Egyedül készítette.
Ügyes. Minden pazar volt.
Nagyon köszönöm! Értékelem.
Köszönöm!
Elárulhatok egy nagy titkot?
Megkóstoltad a mozzarellámat. Nincsenek titkaink. Halljam!
- Nem tudok főzni. - Egy olasz, aki nem tud főzni?
Könyveket tárolok a sütőmben. Ha kikotyogod, oda az állampolgárságom.
És még te gúnyolódtál a mikrómon.
Tapasztalatból beszéltem.
Köszi a mai segítséget!
- Most megyek. A nonnámmal találkozom. - Ez kedves.
- Mit szoktatok csinálni? - Gyere el!
- Tényleg? - Igen.
Együtt isztok a nagymamáddal?
Csak egy aperitivo. Rómából hoztam ezt a szokást.
- Nonna és a barátnői már elvárják. - Nonna és a barátnői?
- Itt van a kedvenc unokád! - Itt van!
- Helló! - Hát ideértél.
- Tudhattam volna. - Nagyi jóképű unokája!
Köszönöm!
Csak egy ital, aztán vissza kell mennem.
Rendben.
Te is sietsz?
Én egész nap ráérek.
Ez csodálatos!
Antonia profi cukrász volt.
Mi ketten pedig a cukrászdájában dolgoztunk.
Én voltam a cukrász.
Én voltam az első nő Montezarában,
akinek saját cége volt.
Azta! Mi történt vele?
Megöregedtünk.
Nyugdíjaztak minket.
Azt hittem, élvezik az édes semmittevést.
Halálra unom magam.
Influenszer nagyi akarok lenni.
A TikTokon.
Hashtag: célok. Igaz?
Pontosan!
Mi az? Rágcsálók. Dühös séf.
Jöhet bármi.
Nem tudtam aludni, ezért bejöttem az irodába.
- Várni akartam hétfőig, hogy elmondjam… - Mit?
Deb Welch állást ajánlott.
A Perfect Plate-nél.
És persze a Northstar veled akar menni.
Érdekel?
Talán. Megértem, miért mentél Olaszországba, azt is, miért maradtál.
De jobb egy kontinensen lenni a főnökömmel. Lásd be,
nem törődsz annyit a céggel, mióta ott vagy!
Igen, tudom.
Átértékeltem pár dolgot, mióta itt vagyok.
Zola, természetesen akarom, hogy maradj.
De azt kell tenned, ami neked jó.
Mondtam Debnek, hogy átgondolom.
Helyes. Tedd azt! Én itt vagyok.
- Beszéljünk, mielőtt választ adsz neki! - Oké. Köszi!
Nincs mit. Köszönöm!
Mondd: „Szeretnék Rómába menni.”
Vorrei andare a Roma.
- Szia! - Szia!
- Mi baj a Vecchia Stregával? - Még egy defekt.
Nem túl finoman próbál szakítani velem.
Duzzog a kirándulásunk miatt.
- Drámakirálynő. - Az.
Megjavíttatom Matteóval neked.
Az remek lenne. Mi ez? Laza szombat?
- Új külső. Tetszik. - Egy tengerparti buli Pina barátnőmmel.
Mindig próbál elcsalni az asztalomtól. Általában sikertelenül.
De valaki segített gyakorolni az édes semmittevést.
Pontosan.
Talán kell a mesterem támogatása.
Velem jössz?
Pina!
Elnézést!
- Szia! - Francesca!
- Szia! - Szia! Te biztosan Eric vagy.
- Igen. - Mindent hallottam rólad.
- Dehogyis. - De igen. Mirelit pizzás pasi.
Igyunk a szülinaposra!
- Egészségedre! - Köszönöm!
Olvastam egy filozofikus tesztről.
Mit érzel, amikor az óceánt nézed?
A válaszod felfedi, hogyan tekintesz az életre.
Te mit érzel?
Mit érzek?
Eltervezed az életed, aztán jön egy vihar,
és az áramlatok teljesen máshová sodornak.
És fel kell fedezned azt az új földet.
Te jössz.
Én valami nagyobbat látok, mint amit meg tudok érteni.
Amit nem tudok irányítani.
Mindegy, mekkora hajót építek, vagy mennyit nézem az iránytűt.
Belefulladhatok a hullámokba, de fel is emelhetnek,
és új helyekre vihetnek.
Elragadtattam magam.
Mi? Nem! Ez elképesztő volt.
Tudtam, hogy lesz tánc is.
Jó ég! Rászedtél!
Szabad?
Szóval…
ami azt a két professzionális szakembert illeti…
Sosem hallgatok a politikusokra.
Nem jössz fel?
Te és Bernardo?
- Bernardo? - Igen.
Ő csak egy barát.
Valami mást mondott?
- Nem egészen, de… - Mintha a bátyám lenne.
Ennyi.
Akkor igen. Szívesen felmennék.
- Nagyon jól megy. - Figyeltem Cesarét.
Meg is van.
Francesca!
Valamit tudnom kell, és ez nagyon fontos.
Könyvek a sütőben? Tényleg?
Nem hazudtam.
Itt tartom azokat, amiket nem akarom, hogy bárki is a polcomon lásson.
Ez aranyos. Istenem!
Jól van.
Még sosem ettem ilyen finomat.
Persze hogy nem. Az amerikai sütemények szörnyűek.
A Dunkin’ Donuts állítólag jó.
Hagyd el a szökőkutat!
Ezt úgy hívják, panforte.
- Panforte. - Igen.
Miközben a villa tervrajzait kerestem,
nézzék, mit találtam!
Ne!
Nézd csak!
Milyen szép!
- Olyan fiatalok voltunk. - Jó ég!
Ideje visszatérni a nyugdíjból.
Tanítsanak a főzőiskolánkban!
Legyenek influenszer nagyik!
82. NAP
Ez volt Olivia kedvence.
Tényleg? Ez a sápadt étel finom? Egy olasz étel nem így néz ki.
Tudom, hogy az olaszok nem így készítik.
De kóstold meg!
Ez a fettuccine Alfredo nem is olyan rossz.
De letagadom, hogy ezt mondtam.
Hadd találjam ki! Francesca?
- Honnan tudtad? - Egész nap mosolyogtál.
Ez a mosoly csak egyet jelenthet.
L’amore.
L’amore. Még nem tudom, hogy mondjam el Oliviának.
Micsodát? Apa csütörtök esti meglepije!
- Eric amerikai receptekre tanít. - Igen?
- Megint Rómában voltál? - Gyakornok lettél?
Milyen gyakornok?
Olivia! Azt hittem, már tudja.
Mit tudok? Miről beszél?
Gyere!
Beszéljünk!
Mi folyik itt?
Nino egyik kollégájával találkoztam Rómában. Carlónak hívják.
Belsőépítész, és fel akar venni egy gyakornokot.
Engem.
Tudom, hogy úgy tűnik, megint lelépek.
- De… - Szerintem ez fantasztikus, Liv.
Oké.
Nem erre számítottam.
Meg kell hagyni, tényleg beletanultál menet közben. Ahogy mondtad.
Bárcsak el merted volna mondani!
Mikor hagytuk abba?
Mióta nem bízunk egymásban?
Nem tudom.
Azt hiszem, anya volt az összetartó erő.
- Igen. - A közvetítő.
Aztán meghalt.
Így nem maradt, ami összetartson minket.
Az én hibám. Nem tudtam, hogy beszéljek veled nélküle.
Nem.
Erről nem csak te tehetsz. Máshogy gyászoltunk.
Nem értettem, miért úgy gyászolod anyádat, hogy nos…
azt mondtam volna, pocsékolod az idődet, de talán csak kerested az utadat?
Igen. És…
te meg bezárkóztál.
Sajnálom az elvesztett időt.
De most itt vagy. És kitartottál.
Még ha én nem is akartam.
Igen. Nos, ha már vallomások…
- Francescával jársz? - Mi? Honnan tudtad?
Azt hitted, nem vettem észre, amikor visszajöttem, hogy nem aludtál itt?
- Oké, de ez még új. Ígérem… - Apa, nyugi!
Nem zavar.
És mellesleg… Imádom Francescát. Fantasztikus nő.
Elromolhatott az érzékelőm.
Annyira aggódtam, hogy úgy fogod érezni,
helyettesítem anyát.
Apa, még fiatal vagy. Mondhatni.
Várható volt, hogy találkozol valakivel. Ettől nem lesz kevesebb, ami anyával volt.
Olyan csak egyszer van az életben.
De még hosszú élet áll előtted.
Tudom.
Nézzenek oda!
Újra főzöl. Megint randizol.
Boldog vagy.
És fáj beismernem, de örülök, hogy itt vagy.
Ezt igazán jó hallani.
Talán megszűnt az átok.
Várj!
Mi lenne, ha itt maradnál? Hallgass meg! Ez a gyakornokság egy évre szól.
Kell valaki, aki vezeti a főzőiskolát a villában, és segít Giónak.
Nem tehetem. Vagy igen?
Csak olyan sokáig az üzletre koncentráltam, hogy…
És most itt ez a főzőiskola.
Képes vagyok ekkora fordulatra?
Az én koromban? Nem tudom.
Miért nem?
Tudod, amikor anyával a villáról álmodoztunk,
nem csak magunknak akartuk.
Hanem mindhármunknak.
Mindig itt van velünk valahogy.
Itt a kertben is. Csak figyel.
- Ez tetszik. - Nekem is.
De ha te beszélsz vele előbb, ne szólj neki a tetkómról!
Megőrzöm a titkod.
Rendben, szerdán kettőkor találkozunk. Viszlát!
Eric Fielddel jársz.
Igen, nem régóta.
De még nem volt alkalmam elmondani senkinek.
- És mi van velünk? - Tudod, hogy érzek.
Azt hittem, még Alessandrót gyászoltad.
Nem gondoltam úgy, hogy kapcsolatot akarok.
De nekünk van múltunk. Ő meg elmegy…
Eric fontolgatja, hogy marad. Hogy vezesse a főzőiskolát.
A főzőiskolát? De…
Kétségeid vannak. Tudom.
Talán túl sokat kértem tőled.
De mindegy, mert elintéztem én.
Megvan az átminősítési engedély.
Figyelj!
Szombaton leplezik le a freskót.
Segítettél sikerre vinni az első egyeurós házat.
Szeretném, ha eljönnél.
Szia!
És Donata? Fura, hogy nem kell törött edények között navigálni.
Vége. Örökre.
Jó ég! Sajnálom! Pedig úgy drukkoltam nektek.
Tudod, egy bölcs asszony egyszer azt mondta,
hogy amit érdemes szeretni, azért megéri küzdeni.
Ti folyton egymással küzdöttetek, szóval…
Egy zseni vagy.
Zseni vagy, Eric.
Nagyon köszönöm!
Óvatosan!
- Megyek. - Oké.
- Tegyétek ide, kérlek! - Jó.
Jól van.
- Az a négy oda megy. - Ide.
- Köszi! - Nincs mit.
CUCINA DI MALTESE FŐZŐISKOLA
- Szép. - Igen.
Nehogy megbánjam a nevet, kislány!
Hölgyeim és uraim! Az utolsó részlet.
- Hűha! - Gyönyörű!
- Fantasztikus. - Mit gondolsz?
Bámulatos.
Ez gyönyörű!
Nagyon szép.
Ezt meg kell ünnepelni.
- Igen! - Igen!
Bernardo! Hát ideértél.
Elnézést a késésért! El kellett mennem az állomásra a két vendégünkért.
Larry és Tracey Longo.
Jaj, ne! Nem lehetnek ők.
De bizony.
Morcos Mario amerikai örökösei, és a villa jogos tulajdonosai.
Helló!
Itt van.
A dokumentum, ami igazolja, hogy az ük-ükanyám,
Maria Leoni Montezarából származik, és 1867. július 6-án született.
És mint potenciális örökösöket a város megkeresett minket.
Igen. Így volt. Többször is. De nem válaszoltak.
Nem gondoltuk, hogy sürgős.
Aztán Bernardo küldött pár képet a felújított villáról.
Mit tettél?
Figyelmeztettelek.
Nem kellett volna idő előtt eladnod az ingatlant.
Tisztázzuk: egyetlen telefonra és e-mailre sem reagáltak,
amíg a ház romos volt.
De teljesen felújítva már érdekli önöket.
Jó, persze. Mindegy.
Ettől nem lesz kevésbé a miénk. Már fogadtunk ügyvédet.
Istenem! Van medence is?
Apa!
- Higgadjunk le egy kicsit, jó? - Mr. és Mrs. Longo!
A város fizeti önöknek a szállodát, amíg ellenőrzöm az iratokat.
Menjünk! Jöjjenek!
- Ígérem, megoldom. - Jó.
Mario dédnagyanyja, Maria Leoni, 1867-ben született.
És Larry Longo a legközelebbi élő rokona.
Vagyis az olasz rokonok
nem adhatták volna a városnak az ingatlant.
Ez nem néz ki jól. Egyáltalán nem.
Ne most!
Ne most, Matteo. Kérlek!
A vitatott, üres házak komoly gondot okoznak az egyeurós programban.
- De mi újítottuk fel. - És adtuk rá a pénzt. Olivia pénzét.
- Csak úgy elvehetik? - Valószínűleg igen.
Az olasz örökösödési törvények őket védik.
Mit tehetünk?
Bírósági úton kérhetitek a költségeitek megtérítését.
Esélytelen, hogy megtartsuk?
Longóék bizonyítéka meggyőzőnek tűnik.
Szinte minden ilyen ügy elhúzódik,
költségekkel és pereskedéssel jár.
Értjük. Hálás vagyok. Köszönjük a konzultációt!
- Bár jobb hírem lett volna! Ciao! - Igen.
Harcolhatunk. Beváltom a nyugdíjbiztosításomat.
Nem. Semmi baj. Értékelem, de azt hiszem, ez az út vége.
Vagy ahogy mondják, minden út Rómába vezet.
E miatt a hely miatt vár a gyakornokság.
Igen, de…
Te mihez kezdesz?
Én is Rómába megyek.
És repülőre szállok.
Vissza Columbusba. A cégemhez. Remélhetőleg Zola marad.
- Üzlettárssá teszem. - És ez?
A főzés?
Liv, így, hogy mindketten itt voltunk…
azt hittem, új otthont teremthetünk. Hogy új életet kezdhetek.
Nyilvánvalóan nem ez a sorsom.
És Francesca?
Nem tudom.
Nem vagyunk együtt olyan hosszú ideje. Sok ez az egész.
Ilyen gyorsan összejönni valakivel.
Szeretném, ha boldog lennél.
Apaként nekem kell gondoskodni a te boldogságodról. És bár felnőttél,
mindig Batpapi pici lánya leszel.
Jó?
Helló!
Meglepett, hogy kerestél minket.
Nézzétek, a lényegre térek.
Oliviával nem akarunk évekig pereskedni a villa miatt,
amit úgy megszerettünk, ezért alkut ajánlunk.
Olivia a néhai anyjától örökölt pénzt fektette be a felújításba.
Őszinte részvétünk.
Ha megtérítitek a költségeit, azonnal átadjuk és elhagyjuk a villát.
- Egy kicsivel több egy eurónál. - Ne már, komolyan?
De még így is jó üzlet.
Akkor megegyeztünk?
Eric!
Hát, itt vagy!
Elmentem beszélni Longóékkal, de hallottam, hogy megelőztél.
Mi történt?
Megegyeztünk.
Megtérítik Oliviának a felújítás költségeit,
aztán átíratjuk az ingatlant.
Le vagyok sújtva.
- Ez az én hibám. Most biztosan utálsz. - Nem. Te csak nagyot álmodtál.
Próbálod megmenteni a várost. Megértem.
De a villa volt Olivia álma.
Minden rendben lesz vele. Okos és kitartó,
és így is elmegy Rómába gyakornoknak, szóval…
Oké. Rómába megy?
- Igen. - Az jó.
És te?
Azt hiszem…
Valószínűleg vissza kell mennem Ohióba.
Értem. Én…
Gondoltam.
- Bárcsak… - Te úgyis… Nem. Megértem.
Hagytuk, hogy az áramlatok elsodorjanak minket.
Egy dolgom van, az pedig a városvezetés.
Maradnunk kellett volna a professzionalizmusnál.
Nem.
Hogy tehettem?
Hogy szúrhattam el ezt ennyire?
Antonia!
Adj neki a gyógyszeredből!
Milyen gyógyszerből?
Nem versz át senkit.
Morcos Mariót hibáztatom.
A Leoni család mindig is goromba volt.
Nem, Antonia. Az a Leone család volt.
Összezavarodtál, Antonia. A Leone család nagyon is kedves volt.
Miről beszéltek?
- Volt egy Leoni család, i-vel? - Igen.
- És egy Leone család e-vel? - Igen.
A polgármester ellopta a gyógyszeremet.
Matteo!
Tudtad, hogy volt egy Leone család a városban? E-vel.
Arra gondolsz…
Talán Larry Longo üknagyanyjának neve megváltozott, amikor Amerikába ment.
Úgy tudom, ez gyakori hiba volt.
Csak egy módon deríthetjük ki.
Polgármester asszony!
Matteo, ne most!
A népszámlálási dossziékat keresem.
Az 1860-as évek anyagai hiányoznak.
Hoztam kávét. És erősítést.
Megjöttünk.
Segíteni akarunk Fieldéknek.
És neked.
Köszönöm!
Lássatok munkához!
- Gyerünk! - Oké. Jó.
Indulásra készen állok.
- Hiányozni fogsz. - Te is.
- Örülök ennek az együtt töltött időnek. - Én is.
Mi lesz Maltesével?
Donata elviszi. Hasonló a vérmérsékletük.
Az biztos.
Nem baj, ha nem kísérlek ki az állomásra?
Úgy tehetnék, mintha még itt lennél.
Dehogy baj.
Skacok, ezt a fürdőszobában, a mosdó alatt találtam.
Undorító. Ne! Penészes. Ne!
Ne csináld már!
Ezek azok! Zseniális.
- Mindenki vegyen egyet! - Szép volt, szerelmem!
1867…
1867. Gyertek ide!
Maria Leoni 1867. március 17-én született.
Ő volt Morcos Mario nagyanyja.
Maria Leone ugyanabban az évben, július 6-án született.
Az ő családja ment Amerikába, amikor hétéves volt.
Ő Larry Longo rokona!
Igen!
Grappa?
- Mennyi az idő? - 10:05.
Eric a 10:10-es vonattal megy.
Nincs térerő. Nem érek oda időben.
De igen. Van egy titkos fegyvered.
Menjünk!
- Vecchia Strega! - Köszi!
Menj, hozd őt vissza!
Siess!
Buongiorno!
- Leszálltál a vonatról. - Nem is szálltam fel.
Igazság szerint nem gondoltam, hogy valaha is érezhetek még így.
Aztán megismertelek.
A villa odalett. Nem akarlak téged is elveszíteni.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
- És nem veszítettétek el a villát. - Mi?
Mutatnom kell valamit.
Az egész egy betű miatt?
A jó hír, hogy nemcsak a Leoni, de a Leone családnak is
volt ingatlanja Montezarában.
Ez olyan izgalmas!
Jogos örököseként, Larry, ez a tiéd.
A Villa Leone avagy Longo.
Ez egy romhalmaz.
De a mi romhalmazunk.
Érzem, ahogy körülvesz a családom öröksége.
- Pontosan. Montezara egy érzés. - Igen!
- Jó volt a kiviteleződ? - Bizony ám.
Ő a legjobb és az egyetlen a városban.
És az engedélyeket egy új geometra intézi a jövő héttől.
- Mi történt Bernardóval? - Úgy döntött, Milánóba költözik.
- Hiányzik. - Igen.
Mit gondolsz, szívem?
Csak legyen medencénk!
Na mit gondoltok?
- Tetszik. - Én benne vagyok.
Akkor gratulálok az újonnan egyesült
Main Course and Perfect Plate Consulting társelnökeinek. Jó hosszú lett a név.
Kitalálunk egy újat.
Te meg vesd bele magad a munkába, el kell indítanod az olasz részlegünket.
Meglesz, főnik!
Ez tetszik!
Montezarában új főzőiskola nyílt.
És kiterjesztjük az egyeurós házprogramot.
A Testa Travel, az elektromosjármű-cég a városunkat is érinti az útvonalával.
A jövő évet már költségvetési többlettel tervezem.
Köszönöm!
Úgy tűnik, mégis kellenek azok az elektromos töltőállomások.
Most jöhet a grappa.
Végre!
Oké! Itt jön az Olivia Special!
Pizza!
Nézd, milyen gyönyörű!
Gyerünk!
Hát ideértetek!
Antonia!
Ahogy apám mondogatta…
Függöny le! Bumm!
Eric, megtanultam főzni.
- Igen? - Tudod, mit jelent ez?
- Hogy meg kell tanulnom táncolni. - Pontosan.
A feliratot fordította: Makatura Judit