Downloaded from YTS.MX
-Skal du ud at danse? -Smil!
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hun danser!
Danser du?
Larissa!
Se pigen i lyserødt, der står i hjørnet til en fødselsdagsfest.
Hun hedder Larissa.
I april 1994, da alle på gaden talte om VM,
fejrede hun sin etårs fødselsdag.
Da hun blev født,
den 30. marts året før,
vidste ingen, at Larissa, der dansede foran højtalerne,
ville blive Anitta, den største popstjerne i Brasiliens historie.
Anitta, jeg elsker dig!
Man kunne ikke se det.
Larissa var jo bare en pige fra Honório Gurgel.
Det var slet ikke som det Rio, man kender fra bossanova og Pigen fra Ipanema,
som hun ville komme til at gøre berømt i hele verden.
Hun bragte funk og favelaen til verdens store spillesteder.
Hvis man er lidt mere opmærksom…
…kan man se, at pigen fra Honório…
…allerede var anderledes.
Det var en børnefest med mange gæster,
men hun stod alene.
Som om hun dansede, mens hun stadig fulgte med i alt.
Delt i to.
Hun vidste ikke, at Brasilien ville vinde VM,
eller at hun ville dele sig i to,
og at den storslåede Anitta
ville komme til at savne bare at stå i hjørnet.
Både til festerne og i afkrogene af hende selv.
For det eneste tilbage fra festen med Rødhætte-temaet
var højttalernes kraft.
Anitta!
Anitta er nummer et…
Sangeren har skrevet verdenshistorie til den vigtigste musikfestival…
Da jeg startede, var der ikke funk i radioen, så jeg gjorde mine sange til pop.
-Anitta har vundet endnu en pris. -Hun er på en intens turné.
Hun har givet mange koncerter i mange byer.
Fra udkanten af Rio til verden…
Pigen fra Rio!
-Anitta! -Anitta!
Da Larissa ringede og bad mig om at være en del af filmen, var jeg forvirret.
Jeg forstod ikke, hvad der foregik.
-Hun er jo Anitta nu, ikke? -Anitta! Anitta! Anitta!
Hun kunne få, hvem hun ville. Hvorfor mig?
Men da hun forklarede det, forstod jeg hvorfor.
Du skal filme det hele sammen med mig.
Når Anitta arbejder, og når jeg er Larissa i min fritid.
Alle kan filme
Anitta.
Det har alle sikkert gjort.
Men ikke Larissa.
Jeg har brug for én med meget takt.
Larissa er en velbevaret hemmelighed som få har adgang til,
kun dem, hun virkelig stoler på, og som har været med hende fra begyndelsen.
Vi kan starte, når du vil.
Jeg går i gang, når du vil.
Jeg tror, jeg er her, fordi forvirringen om Larissa og Anitta,
skabning og skaber,
ikke var afklaret i hendes hoved.
VMA'en går til…
Åh gud!
Stjernen fra Honório Gurgel fik anerkendt sit arbejde,
da hun modtog prisen for bedste latinamerikanske musikvideo til VMA,
prisuddelingen arrangeret af amerikanske MTV.
Hun forstod, at mit perspektiv, og at vi er fra samme sted, kunne være gavnligt.
Vi er her igen, Brasilien.
I aften optrådte jeg med en rytme,
der i mange år blev opfattet som en forbrydelse i mit land.
Jeg er født og opvokset i en ghetto i Brasilien.
Nu vil man høre meget mere brasiliansk funk i verden.
Det her er begyndelsen.
Brasiliansk funk vinder VMA'er. Tak!
Anitta!
Jeg er her hvert år som den eneste fra mit land, hvilket er noget helt særligt.
Tak til jer alle.
Anitta, se og løft…
Det gav mening, at hun kontaktede mig.
Men jeg gik i panik, før vi begyndte. Lidt indlysende, ikke?
For Larissa, den første pige, jeg kunne lide,
var nu verdens dronning.
Og hun er mit livs ulykkelige kærlighed, selvom hun måske ikke ved det.
Den besked, jeg slettede…
Jeg spurgte, om du skulle overnatte der.
For at spørge dig, om du ikke ville komme.
For jeg skriver sådan noget og siger så "tak!"
Det er sidste gang, jeg siger noget sødt til dig.
Nej, nu irriterer jeg dig igen.
Jeg tænkte: "Fuck det, jeg sender den bare."
Jeg er ligeglad med, om du føler dig kvalt.
Hej. Jeg er vred på dig. Men det går ikke, vel? Tænk ikke over det.
For jeg elsker dig.
UDGANG
-Vil han filme os? -Ja.
Hold den her. Du stiller skarpt der.
-Vi har kendt hinanden, siden vi var 12. -Vildt.
-Ja. -Ja.
Da vi var unge. Jeg var omkring 11, og han var 13.
Vi var til en rockkoncert…
Og han var helt vild lækker.
Han var den lækreste dreng i kvarteret.
Det var jeg ikke.
Vent, mine ben gør ondt.
Og han kom for at kysse mig,
og jeg kunne slet ikke tro, at jeg kyssede ham, fordi han var så lækker.
Og jeg var så grim!
Ah gud.
Jeg var så grim. Og han var så lækker. Og jeg tænkte:
"Åh gud, jeg kysser den lækreste fyr, jeg nogensinde vil kysse."
Jeg var bare så glad!
Og min ven kyssede hans ven lige ved siden af os!
Og jeg…
Så pludselig midt i kysset kom min bror Renan.
Renan kom!
Renan kom og sagde:
"Hold op med at kysse min søster!"
Jeg sagde: "Hold din fucking kæft.
Jeg kommer aldrig til at kysse en så lækker fyr igen! Aldrig igen!
Hold din kæft og skrid!"
Så blev min bror rasende og gik.
Jeg gik hen til ham: "Lad os kysse videre!"
Vi begyndte at arbejde sammen, da hun begyndte at synge på spansk.
Jeg var manager for J Balvin, og vi hjalp hende med sangen "Downtown."
Anitta er den samme overalt.
Hun har den energi. Hun kommer med livsglæde.
Hun får, hvad hun vil have. Ingen tvivl om det.
Hun er ikke bange for at blive såret. Hun ved, at hun kan overleve alt.
Anitta er superhelten.
Larissa er mennesket.
Hun er meget sårbar.
Jeg filmede hende for første gang fra bag scenen.
Det var jeg ikke vant til.
Jeg var altid fokuseret på Larissa.
Kom ind.
Min fejl.
Jeg har ikke præsenteret mig selv.
Jeg hedder Pedro og er også fra Honório.
Lidt efter lidt begyndte jeg at forstå,
hvornår Larissa forlod scenen, og Anitta kom ind.
Sådan her.
Jeg er tilbage. Om du kan lide det eller ej.
Da hun bad mig lave filmen,
ville hun vel have én, der kendte hende før Anitta.
Jeg sagde ja, fordi jeg indså, hun ville tale om splittelsen.
Og fordi jeg kendte hende dengang, var jeg en af de få, der kunne forklare det.
Min kærlighed til hende har intet med filmen at gøre.
Men jeg tænkte, jeg måske ville have modet denne gang
til at fortælle, hvad jeg har følt alle de år, når jeg har fulgt hende på afstand.
At lave film fører folk sammen.
-Jeg er glad for, du er tilbage. -Det er jeg også.
Er der stadig noget mellem os?
Vil hun synes, den helt almindelig fyr er interessant,
når hun har hængt ud med store berømtheder?
Kan jeg filme hende professionelt, uden at mine følelser kommer i vejen?
-Har du det bedre, nu vi er sammen? -Det har jeg vel. Hvorfor?
Ikke for noget.
Eller værre…
Fedt.
Er hun stadig sig selv?
Kan jeg være mig selv?
Jeg sagde ikke noget, men det var det, jeg tænkte, da vi gik ind på værelset.
Skal jeg?
Jeg husker, hun kunne lide mit navn, fordi det var hendes bedstefars navn.
Han var også musiker.
Det var ham, der introducerede hende for musik.
Pedro! Hvor er Pedro?
-Det føles som en evighed siden. -Det er det også!
Men jeg har aldrig glemt det.
Mig, Anitta, Larissa, og mit kamera.
Et kamera, der kom for at se ét menneske, men som pludseligt fandt to.
To fantastiske kvinder,
der på utrolig vis har lukket mig ind.
Og nu også dig.
-Har du en kæreste? -Nej. Troede du det?
-Ja. -Hvorfor?
Det tror jeg bare.
Det tror jeg, men du siger det ikke, fordi du vil fokusere på kunsten.
-Jeg så din kæreste på Instagram. -Gjorde du? Hvem?
-Hende, der er der. -Hvem?
På din Instagram.
-Billedet? -Ja.
Vi slog op for…
-…fire måneder siden. -Så du er single?
-Jeg er single. Desværre. -Virkelig?
Ja.
-Hvorfor skulle jeg lyve? -Det ved jeg ikke.
Eller jo.
Det pisser mig af, når du fortæller historier,
om da vi var børn, og du siger, du var grim.
Jeg var tudegrim!
Kom nu, Larissa.
-Jeg var virkelig grim. I skolen… -Sagde dine venner det?
Når jeg gik ind i klasseværelset,
lod folk, som om de døde, fordi mine næse var stor.
-Jeg sværger. -Hvad?
-De lod, som om de var ved at blive kvalt. -Hvad er det for en klasse?
Min far havde problemer med sit firma dengang.
Så vi måtte i…
…en folkeskole.
Jeg var vild med skolen. Jeg var en nørd.
Jeg var bange for at skulle i folkeskole. "Fuck, fuck, fuck."
Der var en konkurrence. Jeg tror ikke på tilfældigheder.
Det skete vel, så jeg ville få en historie.
Det var en "forårspige"-konkurrence, og præmien var et stipendium.
Jeg tilmeldte mig.
Og jeg ved, jeg var grim, fordi… Fordi jeg var grim.
Fordi jeg blev til grin, da jeg tilmeldte mig.
Konkurrencen havde et tema. Genbrug.
Jeg fortalte min mor, at jeg havde tilmeldt mig,
og at jeg ville vinde, fordi præmien var et stipendium.
Så min mor og jeg begyndte at lave tøj ud af kaffekopper.
Da vi ankom, var pigerne alle majet ud.
Se hendes! Det er en Paco Rabanne.
Så se min.
Så min mor sagde: "Larissa, lad og komme væk."
"Hvad mener du, mor?"
Det ville jeg ikke.
"De mennesker har hyret alle mulige, mens vi har lavet tøjet selv."
"Det er lige meget, mor. De har ikke, hvad jeg har."
-"Hvad har du?" -"Karisma."
Jeg gik ind på scenen sådan her.
Sådan her.
-Jeg har billeder. -Jeg kan se det for mig.
-Nej. -Det hele.
Jeg har billeder.
Kl. var allerede 19, så mor begyndte…
Hun ville gå. Hun var allerede ved døren.
Så sagde damen: "Og vinderen er… Larissa de Macedo Machado!"
Jeg så på min tante og sagde: "Sagde jeg ikke, jeg ville vinde?"
Og jeg gik ned ad scenen, tog mit skærf, mine blomster og stipendiet.
Jeg kunne studere gratis.
BØRNEHAVEN DEN STOLTE ÆLLING RIO, 14. DECEMBER 1998.
Larissa har haft en stor personlighed, siden hun var lille.
Og det har hun stadig.
Selv da hun var lille, skulle alt gå efter hendes hoved.
Det kunne man ikke komme uden om. Sådan har hun altid været.
Hun fandt på lege. "Lad os være sangere. Lad os lege teater."
Hun var chefen og har stået for det hele, siden hun var lille.
Der!
Giv mig den!
Vi har altid stået hinanden nær.
Var der fødselsdagsfest, dukkede alle op.
Hun siger altid: "Vi har altid været glade. Med eller uden penge."
Og det var vi.
For hos os betyder familien alt.
Det er fundamentet.
Jeg har altid sat pris på min, men har aldrig set én, der gør som Larissa.
Hej far, godmorgen. Hvordan går det?
Far, jeg drømte, du lå i sengen og græd af rygsmerter.
Er du okay?
Anitta, mange tak… Jeg filmer nu. Er engelsk fint?
-Hvad end du vil. -Fedt.
Anitta, du har altid ønsket dig en international karriere,
og du fik det til at ske.
Er der noget, du savner fra begyndelsen af din karriere?
Jeg savner kun at være sammen med min familie døgnet rundt.
-Mor! -Far!
Jeg savner min familie så meget, når de ikke er her.
Jeg har en følelsesmæssig afhængighed.
Da min bedstemor døde…
LARISSAS BEDSTEMOR
…begyndte hun efter et år at kommunikere med mig i drømme.
Hun var min bedste ven.
I min religion tror vi på, at folk aldrig dør.
Hun taler til mig og fortæller mig, hvad der vil ske i fremtiden.
Hun er min ven, og jeg taler hele tiden med hende.
De er ikke døde.
Græder du stadig?
Ah gud.
Min bror ved, hvordan jeg er.
Jeg elsker ham så højt og kunne ikke forestille mig et liv uden ham.
Han er mit livs kærlighed. Vi arbejder sammen.
Jeg går med i morgen.
Vi kunne ikke se det i hinanden.
Men nu ved vi, hvor meget vi elsker hinanden.
Han betyder alt.
Far, jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker at være sammen med dig. Jeg er så glad.
Mit liv er bedre, når du er her.
En regnbue dukker op. Du er vidunderlig. Jeg elsker dig.
Også mig, skat. Jeg er så glad, når jeg er sammen med dig.
Jeg elsker dig så højt, okay?
Jeg er glad for, at du er glad.
Larissa står også sine tanter meget nær.
Det så jeg i Honório,
og jeg ser det på Instagram, når hun rejser og tager alle med.
-Portugisisk. -Portugisisk?
Min familie og venner skal med på scenen. Og I skal have det brasilianske flag.
-Super. -Mine venner, og de danser…
Når hele hendes familie er på scenen.
Min familie er her med mig.
Det er en af de bedste dage i mit liv. Tak, Portugal!
Jeg tænker stadig over, hvor mange historier Larissa har at fortælle.
Hvad var det nu?
Som barn var der Disney-karakterer i indkøbscentret. Minnie, Mickey, Pluto.
-Disney. -Men der var kø.
Ja.
Køen til Minnie var alt for lang.
Så vi valgte den korteste, der var til Pluto…
Hun stod og kiggede, men sagde aldrig noget. Hun kiggede bare på os.
Vi sagde: "Minnie-køen er for lang." Hun gjorde sådan.
Så forsvandt Larissa.
Der var så mange mennesker, og vi tænkte, hvor er Larissa?
Jeg begyndte at græde. "De kidnapper hende."
Hun var så lille. Jeg blev så nervøs, for sådan er jeg.
Men hun var væk. Hvor var Larissa?
Hun stod i kø.
Det skræmte os, at hun ikke gik amok
eller sagde, hun ville derhen.
Nej, hun tænkte bare, at det var helt fint. Så hun gik derhen.
Hendes tanter opfostrede hende med hendes mor, så de samarbejdede.
Miriam, Márcia og Marília.
Miriam og Mauro blev separeret, da Larissa var under to år og Renan fire,
men hendes tanter trådte til.
Og der var noget med Larissa.
Hendes bror var ældre, da deres forældre blev separeret,
og det gik hårdere ud over ham, så hun følte sig svigtet.
Nogle af dem, der ikke får meget opmærksomhed,
har måske mest brug for den.
Får de den ikke, bliver de hårdere og hårdere?
Det var nok det, der skete. Larissa er skrøbelig og følsom,
mens Anitta er meget hård.
Det kan være skræmmende.
Men de er begge romantiske inderst inde,
selvom det er tydeligere i Larissa, mens Anitta virker helt modsat.
Og hvem sagde, man ikke kan være alt på én gang?
Når man har følt sig usynlig hele sin barndom,
tror jeg, det er nemmere at vælge én udgave af sig selv
og senere indse, at begge sider kan…
Hvordan siger jeg det? Eksistere på samme tid.
Jeg var usynlig derhjemme hele min barndom.
Min mor accepterede mig ikke.
Hun mente, jeg var for meget.
For meget?
Jeg skulle skille mig mindre ud, tale mindre,
være mindre prangende, mindre ekstravagant, mindre…
Hun sagde, jeg skulle være som min bror.
Og min bror var roligere.
Mere som hende. Mens jeg var…
Og jeg ville ikke være…
Jeg ville være…
Var det ikke for min karriere og det, jeg har opnået med Anitta,
de ting, jeg har…
…alle de gange, jeg skrev…
…historie i mit hjemland med alle de ting,
ville jeg nærmest være værdiløs.
Som om ingen ville gide se på mig.
For havde jeg ikke gjort alt det og var blevet Anitta,
ville det nærmest gøre mig irrelevant.
For sådan var det i hele min barndom.
Hej, mor, hvordan går det? Kan du huske Pedro?
Min barndomsven fra Honório? Blond, blå øjne, jeg kyssede ham?
Han skal filme med mig.
Jeg elsker dig så højt. Videoen var fantastisk.
Den var så god.
Jeg tager tilbage til Miami. Jeg elsker dig så højt. Savner dig.
Charlie, kom!
Charlie!
Tror du, fugle kan flyve så langt og så højt, de vil?
-Er der en grænse? -Ja.
Hvad?
Anitta har sat ny rekord
med sin hitsingle "Envolver," der er blevet nr.1 på Spotifys Global.
-Hvor er min mor? -Hun er dernede.
-Er det ikke utroligt? -Mor!
Jeg kan heller ikke tro det.
Anitta!
-Jeg sagde… -Far!
Åh gud!
-Rigtig godt. -Hold da op!
-Ja.
-Det er rigtigt, skat. -Far…
Det er uvirkeligt.
-Ja. -Det er uvirkeligt.
Det er utroligt.
Nej, den spillede, og så…
Den ultimative belønning for enhver artist
er den kunstneriske frihed,
og at verden modtager det.
INDSPILNING AF "ENVOLVER"
Fantastisk!
-Smukt! -Ja, det er det.
-Wow. -Det er fedt!
Nogen sagde, det var umuligt,
at brasilianere kunne få international succes.
For alle prøvede, og sidst, det lykkedes, var i forrige århundrede med bossanova.
Det har vi ikke haft i dette århundrede,
men jeg har de største sange i mit land,
og så begyndte jeg at spørge, "Hvad så nu?"
Jeg ringede til min bror…
"Jeg vil udgive en sang på spansk."
Og han sagde: "Hvorfor?"
Vi har lige formået at nedbryde fordommene i dit land,
og nu vil du begynde forfra?
Du må starte fra bunden og gøre det pis, du gjorde for seks år siden.
Den energi har du ikke mere." Men jeg insisterede.
-Skal vi have de huller? -Nej.
Det er en firkant, vi kan ikke flytte den sådan.
Nej, kom. Jeg viser, hvordan den virker.
Jeg vil altid omfavne min kultur, for det er det sted, jeg kommer fra.
Hun kæmper for det, der er vigtigt for hende. Det er, hvem hun er.
Perfekt!
Den første brasilianer i top på globale hitlister
og som spillede på Coachellas hovedscene.
Så jeg vil fortsætte. Alt er, som det skal være.
-Hej! -Vi lever!
Jeg elsker… Her skal fletningerne være.
Jeg må lade mit hår hænge løst.
-Slap helt af. -Det vil hænge løst.
Vi kan ikke hænge ud her…
De skal have drinks her bagefter, hvis du har lyst.
Du kan ryge. Hvad end du vil. Det er…
-Min verden. -Det er favelaen. Gør, hvad du vil.
-I vores hood. Vi slapper. -Det er rodet…
Højttalere.
Der er artister, der har skiftet navn og skabt andre personaer.
Men en af personlighederne ender som regel med at forsvinde.
Ikke for hende.
Sådan kommer jeg på scenen.
På motorcyklen.
I favelaerne bor der folk højt i bjergene.
-Ja. -Så vi vil ikke gå hele vejen op.
Der er motorcykeltaxier. For to dollars kører de dig op til dit hjem
og tager så tilbage fra favelaen.
-Man kører med motorcykeltaxa til… -Sådan plejede jeg at komme på arbejde.
Det skal være som et karneval, men ikke for åbenlyst.
-Traditionelt. -Det er Rios…
Ja, et traditionelt karneval.
At se på tæt hold hvordan Larissa og Anitta eksisterer sammen…
Vi var i Californien og i Honório på samme tid.
Dem begge to på verdens vigtigste musikfestival.
-Er det din første gang på Coachella? -Ja, jeg er…
Pissebange.
-Er du bange? -Ja.
Lige nu
er jeg den, der er bange.
Bange for at give mig hen til en kvinde, der er mere vant til det storslåede liv
end til det lille liv.
Når man er kvinde i underholdningsbranchen…
Hjælp mig med at få den på.
Har man ikke en mand i showbiz, er det hele lidt sværere.
Det er en rigtig forretning.
Hvem vil du danne par med? Hvor skal I møde op?
Fik du mine skøjter?
Vil du ikke fryse i det tøj?
Og selvom jeg gerne ville have den historie,
er det ikke noget for mig.
Se.
Så du ikke fryser.
Se, hvor meget jeg kan lide at tage mig af dem, jeg elsker?
Så jeg forstod, at det bliver sådan.
Når jeg kan lide én, er det fordi, han er god for mig.
Om det så er tjeneren,
parkeringsvagten
eller dørmanden… Det gør ingen forskel.
Vi skal hele vejen til indgangen.
Lad os…
-Det skjuler vores hoveder. -Kan du se? Jeg kan ikke.
-Det kan jeg nu. -Hvor? Kan du se nu?
Ja.
Det er skørt. Hvis en mand gik ud med en virkelig smuk pige fra landet,
og fyren er rig og berømt, ville alle synes, det var fint.
"Han har fundet en sød pige fra landet."
Men finder en kvinde en almindelig fyr med et almindeligt job, siger folk:
"Du burde finde en fyr på dit niveau. Det er han ikke."
Som om manden bestemmer dit værd.
Kommer du ikke?
Kommer du ikke i seng?
Jo. Jeg tager lige et bad først.
Jeg kan vaske dig.
-Hvad? -Jeg vasker dig.
Så du ikke lugter af…
Hvor er det? Kom her.
For at komme af med den grimme cigaretlugt.
Okay.
Vent, jeg gør det. Kom nu.
Kom nu!
Kom du bare.
Du er dækket af tatoveringer. Men du har aldrig lært at tage et bad.
-Må jeg også vaske dig. -Jeg kan selv.
Nå da.
Jeg kan selv tage bad.
Men du kan ikke.
Anitta!
Se, Anitta er her!
Bank, banke på.
Jeg kan ikke!
-Anitta. -Jeg kan ikke være Anitta med dig!
Jeg vil være fuld i aften.
-Lad os drikke nu! -Jeg begynder. Giv mig det.
-Voksenunderholdning? -Jeg gør det!
Der er noget Don Julio Rosado.
Wow!
Der er…
Kan du huske, da det kun var os to?
-Det husker jeg. -Vi talte på en anden måde.
Ja.
Så du ikke, hvordan jeg forandrede mig, da de andre kom?
Når de folk er der, kan jeg ikke længere være mig selv.
Min personlighed ændrer sig.
Og jeg kan spørge mig selv: "Fuck, hvorfor er jeg pludselig sådan?"
Og jeg ved hvorfor, men jeg kan ikke styre det.
Hvorfor tror du, det sker?
Sikkert fordi jeg er bange for, at de dømmer mig.
-Jeg er sulten. -Hvad så?
-Hej, Pedro. -Hej!
-Kom. Jeg fortæller dig en hemmelighed. -Jeg filmer hemmeligheden, okay?
Pedro, du ser så lækker ud med kameraet i hænderne.
Var det Anitta eller Larissa?
-Svar mig. -Jeg er så vred.
Vil du svare senere?
Anitta, selvfølgelig. Jeg siger det ikke.
-Men jeg tænker det. -Jeg vil høre om det senere.
-Hvad? -Jeg vil høre om det.
Ja. Hej med jer!
Vi er så glade for at være her. Er du klar?
-Orkanen dukkede op, ikke? -Jo. I dag gjorde du.
Jo mere utilpas jeg er, når jeg gør noget som Anitta,
jo stærkere bliver Anitta.
-I aften mener hun det. -Hun kommer tidligere, stærkere, med mere…
Helt ude af kontrol.
Krammer du mig derhjemme…
-Ja da. -…hvis jeg panikker?
Ja da.
-Det gør du selv uden en krise. -Ja.
Da jeg skulle filme Larissa, var mine skjulte følelser min store udfordring.
Jeg lod, som om jeg bare fulgte pigen fra min gade, der nu var popstjerne.
-Hvem ejer den taske? -Hvilken?
Hvilken taske?
Den? Nej, jeg ved ikke, hvem den tilhører.
Den var Carmen Mirandas.
Fedt.
"GÅ-I-BYEN-TASKE"
Jeg indså, at vores intimitet ikke havde ændret sig.
Forskellen var, at jeg pludselig følte, jeg var midt i en romance.
Færdig. Ved du, hvad jeg skal til?
Gæt.
-Utroligt. Åh gud. -Lyset er slukket.
Er det en drøm?
Nej, lad mig lukke. Se, hvor mørkt mit soveværelse bliver.
Åh nej!
Tror folk, jeg er meget usikker?
Tror du, de finder ud af det nu?
-Det tror jeg. -Det tror jeg også.
Jeg tror ikke, nogen forestiller sig, at jeg går på scenen og tænker,
at jeg er elendig, at ingen vil se mig, og at ingen vil kunne lide det,
eller at der ikke kommer nogen.
Det tror jeg heller ikke.
Da Larissa sagde, at hun er usikker, før hun går på scenen,
følte jeg mig forvirret.
Hvad så, Rio de Janeiro!
For først på dagen blev hun som en boss, der virkede ustoppelig.
Når hun optræder, har hun to kanaler på sin mikrofon.
En til at synge og en til at tale med holdet.
Hvor fedt!
Tag vingerne af.
Hun styrer det hele.
Jeg laver cirklen nu.
Hun kan være på scenen og se noget og så gå tilbage til holdet.
Jeg er bange for, den gamle dame bliver knust
mod afspærringen. Hende på forreste række.
Hun ser alt på én gang, og hun husker det…
Pas på, vagter!
Han røvede en fyr derovre og gik den vej.
Jeg så det. Han røvede ham og gik den vej.
Hun ville ikke bare være en berømthed.
Hun giver den alt, både på en trio elétrico eller måske til et valg.
Hun har frihed til at acceptere sig selv uden undskyldninger,
så det gør hende så utrolig stærk og umuligt at løbe om hjørner med.
Seks, syv, otte, en.
Syv, otte, otte, klap. En, to, tre,
fire, fem, seks, syv, otte. Lad os gå.
To, tre, bryd op.
Fem, seks, syv, otte. En, to…
De blev ikke for at tjekke. De så ikke prøven.
Så med så mange mennesker på mit hold
hvorfor er det så nødvendigt for mig, artisten Anitta,
at tænke over det lige nu
og få det her problem fem minutter før prøven?
Hvad er svaret på det?
Kameraet fangede en blanding af artist og producent på én gang.
Fordi hun overvåger alt.
Hver gang det samme pis.
Gad vide hvorfor, når jeg arbejder med mine folk i Brasilien,
med mit team, min organisation, det ikke går på den måde.
Jeg er meget nem at arbejde med.
Jeg har ingen krav og beder ikke om noget.
Det er nemt.
"Hvad vil du have?" "Det, jeg kan få."
"Hvordan skal det være?" "Så det er godt for alle."
Altid sådan. Det er fucking nemt.
Et spørgsmål.
Føler Larissa det, når du bruger Anittas energi?
Som en rekyl fra en pistol?
Ja, altså…
Jeg føler det, når jeg kommer hjem.
Jeg kommer hjem, og så er det,
som om jeg har været på turné alene.
SEVILLA, SPANIEN
Hvad så, Pedro?
Er du lige vågnet? Vækkede jeg dig?
Endnu en af Larissas historier.
Der var engang, hvor Larissa skulle til Grammy Awards.
Larissa lagde sin egen makeup lige før afgang.
Nogen ringer til dig.
Jeg vil ikke græde
Skal jeg grine eller græde?
Snart skrubber jeg det hele af mit ansigt og siger: "Jeg vil ikke igen."
Du gør mig nervøs, når du ser sådan på mig.
Jeg finder ud af det. Vi går ud, og jeg vil se smuk ud.
Alle vil sige: "Du ser fantastisk ud." Og jeg vil svare: "Ja, det gør jeg. Tak."
Sådan bliver det i aften.
Der er folk, der dør af sult, mens jeg har den slags bekymringer.
Mit liv er meget interessant. Der sker noget hele tiden.
Så jeg vil gerne tale om den slags.
For at forklare alle de ting.
Det giver et indtryk af, at Larissas liv ikke er interessant.
Fordi der ikke er en lavine af begivenheder,
en masse spænding og problemer, der skal løses.
Så hun falmer, og man glemmer hende.
Det sker også for mig.
Jeg glemmer hende, fordi hendes liv er mindre interessant.
Ikke mindre interessant, men mindre fyldt med information.
Jeg har mistet min oplader.
Lige nu vil jeg helst ikke være Anitta.
For jeg vil bare gerne ud uden at gå op i hvor.
Jeg vil være, hvor jeg har lyst.
Tager jeg derhen, siger de, det er dårligt for mig.
Og der siger de, jeg ikke bør være på den gade. Men det vil jeg.
Har du Bluetooth, min ven?
Hvem er det?
-Carmen Miranda. Kender du ikke hende? -Nej.
Lad os lige fortælle vores ven om Carmen Miranda.
Carmen Miranda var den første brasilianer, der blev berømt uden for Brasilien.
Ved du hvilken anden brasilianer, der har opnået noget lignende?
Gæt hvem.
Hvad synes du om i aften?
Tja…
Vi hyggede os.
Folk er altid bange for at fortælle mig ting…
-Som hvad? -…og spørge mig om ting.
De tænker: "Hun er Anitta. Pigen, der danser og twerker."
Når det så kommer til sex, tænker de:
"Jeg kan ikke…
Jeg skal leve op til forventningerne, fordi hun er så berømt."
Og så kan de ikke få den op.
I begyndelsen havde jeg det forfærdeligt med det,
og jeg blev helt enormt trist.
Fordi ingen kunne være sammen med mig sådan.
Og jeg tænkte: "Fuck, hvorfor sker det altid for mig?"
Jeg opførte mig som et offer, men nu tænker jeg:
"Hvis du ikke tør, var det bare ikke meningen."
Så er det nok.
Jeg slukker.
Okay. Hvad er din yndlingssang?
Jeg tror, du vil kunne lide den. Det er jeg næsten sikker på.
Er det den sang, du ville lytte til resten af livet, hvis du skulle vælge en?
Ja. Hvad er din?
-Min? -Ja.
Det skal jeg sige.
Det er min yndlingssang.
Den.
Vent.
Da jeg var teenager,
så jeg den her film. Jeg husker ikke, hvad den hedder,
men pigen synger sangen,
og det var en superromantisk kærlighedserklæring.
Jeg har altid været romantisk.
Det er en side, ingen kender.
Hun er den fjollede romantiker, du allerede kan se.
Sådan blev den min yndlingssang.
I hele verden.
-Er du træt? -Jeg er fuld.
Her i min…
Der var engang.
I det eventyr, jeg fandt på.
En af de ting, jeg beundrer mest ved Larissa,
er hendes spontanitet.
Alt ved hende er ægte.
Hun kan gå fra latter til gråd på ti sekunder.
Som forførelse og pyjamas.
Hun er scenen og en skulder at græde ud ved.
Hun er dyb, hun er sjov.
Verdens dronning. Men ingen andre tænker så meget på andre som hende.
Nogle gange tænker jeg, hvordan én person kan indeholde de modsætninger.
Den dag spurgte jeg hende, hvorfor hun brød ud i gråd.
Vi grinede så meget.
Hun stoppede og sagde med et alvorligt udtryk:
"Det ved jeg ikke."
Jeg kommer tættere på, så du bedre kan høre.
Sæt dig her.
-Hej. -Kom ind nu.
Hvad?
I skal lytte til den skide sang, indtil jeres ører falder af.
Så farvel.
Hvad?
Hun kommer, gør det, går. Fuck det.
Jeg så det lige.
Pyjamas!
Jeg hader at flyve.
Det var noget af det sværeste alle de måneder, vi filmede.
Men det er ingenting sammenlignet med det, hun oplever.
-Hej. -Hej, doktor. Hvordan går det?
-Kan du høre mig? Hvordan går det? -Hvad så?
Han får en PET-scanning.
PET-scanningen er det mest præcise.
Og det er mest sandsynligt, at det er en lungetumor.
-Kræft? -Heldigvis…
Det er nok kræft. Men det er lokaliseret.
PET scanner hele kroppen, men vi kunne ikke finde kræft andre steder.
Så går operationen godt, bliver din far rask.
At modtage så svære nyheder og skulle fortsætte med sine planer,
fordi det ikke er en mulighed at aflyse dem.
Den globale superstjerne, Anitta!
Vil I tælle ned med mig?
Kom så.
-Fem, fire, tre, to, en… -Fire, tre, to, en…
Forestil dig at finde på et nyt navn
og leve dit liv på to vidt forskellige måder.
Jeg har det varmt!
Jeg fortalte altid min mor, at jeg ville være sanger.
Jeg bliver meget berømt, bla bla bla.
Men da jeg begyndte at synge, tænkte jeg:
"Det er ikke nok. Jeg vil forandre verden.
Jeg vil forandre mit land."
At jeg er her, betyder, at jeg er på vej.
Jeg klarer det, så jeg er glad.
Hvor er jeg lækker!
Mor, se!
-Ser jeg virkelig sådan ud? -Selvfølgelig.
Larissa har altid gjort det klart, at hun vil ses.
Men at hun var der med sin mor og blev set endnu mere…
…betyder mere for hende, end det gør for verden.
Tak.
Farvel. Tak.
Mange tak. Tak!
Far, hvornår er det bedst, du får taget blodprøve i morgen?
Så resultaterne er der, når jeg kommer, og vi kan få det ordnet sammen?
Selvom Anitta ser uovervindelig ud…
…er Larissa det ikke.
Det hænger ikke altid sammen.
Velkommen til Anitta!
HAAG, HOLLAND
Det er i orden.
Jeg har allerede talt portugisisk. Vi fortsætter!
For fanden!
Er der ikke flere lydproblemer, kan vi fortsætte.
Stopper lyden, så syng.
På engelsk. Vi lader, som om alt er fint.
Jeg er så glad!
Åh gud!
Der var nedbrud næsten hele tiden.
Hvert femte minut gik udstyret…
Kom med min drink. Jeg er færdig med det pis.
Kun hendes nærmeste bemærker det.
Det er Anitta. Jeg vil takke alle…
For hun danser og synger ikke kun eller giver en kropslig præstation på scenen.
Hvis det var alt, var det fint.
Hun påtager sig det store ansvar og sørger for, at alt kører ordentligt.
Det må være udmattende.
Jeg hader turné-processen med at rejse fra ét sted til et andet.
Det trætter mit hjerte, mit sind, alt.
-Alle de dage, 13, 14, 15, 16, 17… -Det er vildt.
Hver dag optræder jeg i et nyt land.
PARIS, FRANKRIG
Kom nu. Ind eller ud. Sådan. Luk døren.
Luk nu døren
Vandet er varmt…
-Fik du… -Ja.
Tak.
Tre koncerter i træk.
Forskellige lande. Jeg er ved at dø. Jeg vil græde.
Jeg vil…
Jeg vil dø.
Ved du, hvem Carmen Miranda er?
Grotesk.
Personen må opgive sit liv.
Der er jo en pris at betale.
Det kom til et punkt, hvor hun forstod, at Larissa skulle lytte til sig selv.
At det kunne gøre hende syg, hvis hun fortsatte i samme tempo.
Hun nævnte det for mig, fordi hun læste en bog om Carmen Miranda,
der også arbejdede uafbrudt.
Og til sidst kunne hendes krop ikke mere.
1 MÅNED SENERE
Det er så svært. Så hårdt.
Lige som man kommer sig, sker der noget andet…
Lige efter. Min krop kan ikke tåle ro.
Jeg kan ikke mere.
Når jeg støder på nogen, der ved, hvem Anitta er,
som jeg ikke kender godt, bliver jeg til hende.
Noget skifter i mig, men jeg vil ikke være den person hele tiden.
Jeg plejede at kunne styre det.
Men fordi alle kender mig, har jeg mistet kontrollen.
Jeg kan ikke holde det ud mere.
Jeg hader ikke at kunne styre det.
Det er prisen. Giv ikke op.
Det er prisen for at være hende, du har været indtil nu.
-Den person, du har skabt. -Nej, jeg vil begrave det.
Jeg kan ikke give så meget, som jeg plejede.
Jeg kan ikke holde det ud.
Det kan jeg bare ikke.
Måske var det derfor, hun ville genfinde sig selv.
Men det skal ikke være for nemt.
Hun vil gøre det på verdens højeste bjerg.
1 MÅNED SENERE
LUKLA, STARTPOSITION TIL MOUNT EVEREST
At være en international artist betyder ikke, at man er berømt overalt,
for verden er så stor.
Verden er så stor.
Man kan altid finde et sted, hvor ingen kender én.
Det er lige meget, hvem man er.
I bjergene er alle lige.
Alle behandles lige. Jeg har besteget Everest, men det er ikke noget særligt.
Men nogle gange vil folk have et billede.
-Hvor mange forsøg har du haft? -Kun ét. Jeg klarede det.
Okay, så var det nemt. Kom.
Folk siger, at når man når derop,
vil man bare nå toppen, fordi man ser folk nå derop.
"Folk når derop. Jeg vil også. Jeg må tage mig sammen.
Jeg er kommet så langt, nu vil jeg hele vejen."
Forestil dig at være deroppe.
Det må være stort.
Hvis man når toppen, kan man sgu ikke blive der
i mere end otte minutter eller sådan noget.
Ellers dør man. Man vil se ung ud for evigt. Frossen.
Folk vil altid se og tale om én.
Var det så det værd?
Når man når op i de skide 7.000 meters højde,
skulle man begynde at trippe pga. ilten, og man kan ikke tænke klart.
Det minder meget om at have succes.
-Vi skal gå en time mere. -Måske mindre.
Hvad sker der, hvis vi fortryder?
Vi…
Hvad hvis en af os er helt fra den i morgen og vil stoppe.
Det håber jeg ikke… Det sker ikke.
Men hvad nu hvis? Det er bare et spørgsmål.
Den dag havde jeg det præcis, som jeg har det i min karriere.
Jeg ville hvile mig. Jeg følte mig meget syg og træt.
Men folk omkring mig havde et klart billede af Anitta som én,
der aldrig giver op.
Én, der giver den alt indtil det sidste
for at være den bedste, at nå toppen og vinde mere og mere.
De troede knapt på mig.
Vi bør gå tilbage.
Jeg er bange.
Du vil ikke give op. Det siger meget.
-Jeg vil give op! -Nej.
-Jo, jeg vil. -Hvad?
Hvorfor siger I…
Virker hun som én, der vil give op?
-Det er det, jeg siger. -Men…
-Hun giver aldrig op. -Stort set.
Hør her. Mit gamle jeg gav ikke op.
Mit nye jeg vil have en helikopter og sige:
"Jeg er syg og kan ikke klare det."
-"Peace!" -"Hjælp mig." Ja, jeg er med!
-Jeg elskede oplevelsen. -"Jeg skal i spa."
Min første vandretur. Udsigten var fantastisk.
Alt er så godt. Jeg elskede det.
Jeg har intet behov for at gå længere.
Hvad er der galt med at skifte mening og give op?
Og jeg ville være fri.
Jeg følte, at hvis jeg fortsatte, ville det bare være for holdets skyld,
filmholdet, som jeg ikke ville skuffe.
Men nu var viljen til at tie stille større end viljen til at nå toppen.
Hvis jeg kun når halvvejs, får jeg måske det bedste af begge verdener.
Jeg kan nyde stedet, naturen, få nogle optagelser og være stille.
Jeg får ikke optagelserne af mig, der når toppen.
Men kan jeg overhovedet klare, at nå op på verdens højeste bjerg?
Begge ting har for mange bivirkninger.
Jeg begyndte at genoverveje hele min karriere og hele mit liv.
Jeg elsker at rejse alene, gå på gaden uden livvagter
og blive venner med fremmede, jeg møder på bare.
Jeg kan lide at danse midt på dansegulvet…
Hvis Anitta fortsætter længere op, får Larissa måske aldrig de tider igen.
Hvad så nu?
Hvad gør vi så?
Jeg var glad på hendes vegne.
Jeg tror, vi ofte må give op for at fortsætte.
Selvom det er i en ny retning.
Og nu går hun i en retning, hvor hun ikke altid behøver være på toppen.
Sangerinden Anitta brugte fem dage på et åndeligt ophold.
Hun lavede det såkaldte "udviklingskort."
Hun isolerede sig for at finde balance langt fra hverdagens støj.
RIO DE JANEIRO, BRASILIEN
Jeg er rask! Det er ovre. Det hele er ovre.
Det er et spørgsmål om at komme sig og heale.
Det er slut. Du må opleve det.
For fanden!
Gør du det ikke, slæber jeg dig af sted.
-Åh nej! -De har de kolde.
-Mor! -Er du glad, skat? Gudskelov!
Hun åbnede sig sjældent for mig og fortalte mig, hvad hun gik igennem.
Hun fortalte mig aldrig noget. Men jeg spurgte altid.
Nogle dage sagde hun: "Mor, jeg giver op. Jeg kan ikke mere."
-Det er Renan. Sådan har han altid været. -Det er mig.
Dig.
Jeg er en person, der skriger og hopper op og ned.
-Jeg er én… -Det har jeg altid været.
Men nu er jeg sådan, og jeg kan lide det.
-Ja. -Sådan skal det være.
-Præcis. -Det er sådan, jeg skal være.
-Jeg er glad, hopper op og ned, synger… -Nemlig!
Jeg joker og kan lide at fjolle rundt.
Og jeg kan lide at lave tossede ting, og jeg er meget glad.
Helt tosset!
Er der nogen hjemme?
Smukt!
Som børn ved vi ikke, hvem vi er.
Alle omkring os vælger, hvem vi er.
-Så smuk! -Og det kan holde hele livet.
Larissa var altid speciel, anderledes.
Men jeg får indtrykket af…
Hun passede ikke ind i sig selv og prøvede at være mere almindelig.
Men når vi når til det sted i livet, vores 30'ere,
ser vi, hvad der virkelig betyder noget.
Anitta er en rolle.
Hun vil være stærk og magtfuld.
Men indeni gør Larissa alle de andre ting, hun har gjort, siden hun var et barn.
Hun er anderledes på scenen.
Men gennem årene
er hun begyndt at føles mere som Larissa. Som sig selv.
Hun lader det ske.
Så I månen i aften?
Jeg tog Charlie med ud at gå, og da jeg så fremad…
Jeg ved ikke, om det er sådan i Brasilien, men her er den fantastisk.
Jeg kan ikke holde op med at græde. Så smukt. Jeg elsker jer alle.
Jeg er så taknemmelig for at have jer. Månen er så smuk!
Jeg så hende ændre sig.
Jeg ved ikke, hvor ofte, hun fik mig med til
familiekonstellationsterapi, kundalini, spirituelle ophold…
Jeg plejede at holde fester for at få alle fulde og fjollede.
Nu arrangerer jeg møder for åndelig udvikling,
så alle kan få lys ind i deres liv.
I sludrer. Jeg troede, I var midt i en session.
-Nej, jeg venter. -Jeg sagde…
Og i dag lavede vi kundaliniaktivering, ikke?
Ja, en kundaliniaktivering er den stærkeste energi, vi har.
Lige nu handler alt om fred og ro.
Giv mig et kram. Du skal studere, ikke?
Du har brug for træning.
Hov! Du krammede også mig!
Giv hende en masse kram.
Du skal gøre det hver tiende dag.
-Jeg krammer eller ingen. -Du krammede mig. Det var sødt.
-Men jeg er… -Ja, men er hun ikke…
-Hun er på holdet. -Jeg krammede dig. Endda længe.
Nu er selv jeg…
Elsker dig.
Hun synes, det er underligt. Man skal tage fat om hende.
Det gjorde jeg. "Åh gud!" Jeg sagde: "Slap af."
Vi er venner.
Hun finder en måde at gøre noget for hende åndeligt, for hendes sind.
Får hun ikke en ferie og tid til at genoplade batterierne,
bliver hun syg igen.
Så det er næsten en evig jagt.
Larissa gør det hele. Yoga, kundalini, åndelige ophold, alt,
så hun har kræfterne til at gå på scenen som Anitta.
Hun vil ikke være alene.
Hun vil være sammen med sine venner.
Jeg elsker dig, Ju!
Hey!
En sidste slurk.
-Vil du have et dyp? -Ja.
Nej, for jeg har ikke et håndklæde. Men jeg er så glad.
Naturen er fantastisk.
Havet er smukt.
Det er smukt, at naboerne kigger på os drukkenbolte.
Alt er smukt.
Vi kan blive her, til solen står op. Og så om morgenen…
Ej!
Jeg elsker alt, jeg har opnået. Jeg har forandret folks liv.
Men har mit budskab været det rette?
Hvor er det smukt. Hvor står solen op?
Jeg har nået et punkt, hvor jeg allerede har opnået alt.
Jeg har opnået alt, jeg har ønsket.
Jeg blev nummer ét i verden.
Efter jeg blev nummer ét i verden, sagde alle:
"Hvor er den næste?"
Så jeg begyndte at bekymre mig om at lave den næste.
Jeg havde altid drømt at være nr. ét. Hvorfor nød jeg det ikke med en rejse?
Du bliver våd!
Jeg hader det spørgsmål.
"Hvad er dine planer for næste år? Hvad er dine planer for…"
Det ved jeg sgu da ikke!
Jeg ved det sgu ikke!
Ingen kan være på toppen for evigt.
At have alt det og være oprigtigt glad.
Man er kun rigtig glad, hvis man også er glad, når man mister alt det.
Jeg tror,
at hvis man gør, hvad jeg har gjort,
at være overalt på samme tid,
er der altid et stort tomrum.
Man tænker ikke længere på sig selv.
Man vil bare have mere. Meget mere opmærksomhed.
Den tomhed var så stor, at min succes ikke kunne udslette den.
Intet udfyldte tomrummet, fordi det er indeni,
og vi prøver at udfylde tomrummet med ting udefra.
Ville jeg være glad, hvis det forsvandt i morgen? Det vil jeg afprøve.
Jeg vil afprøve, om jeg kan være glad uden noget af alt det.
Det er både for mig og alle andre.
Jeg ville lave filmen for at fortælle alle,
at man ikke behøver være rig og berømt for at være noget særligt.
Hvad hvis jeg fortalte folk…
…at der ikke er noget galt,
hvis man i morgen
eller næste år
ikke har en federe bil end den, man allerede har.
Eller hvis man næste år ikke får et bedre hus.
Det er i orden, hvis man ikke har et hit om fem år.
For vi kan være lykkelige uden.
Jeg har det så godt!
Kom. Bliv her hos mor.
Hyg dig med mor.
-Vil du høre noget sjovt? -Hvad?
Jeg har læst den blå bog færdig.
Ja.
Og der var et pissefedt kapitel om døden.
Det handler om at leve sit liv, som hvis man skal dø i morgen.
Hvis man skulle dø i morgen, ville man sætte pris på hver dag.
"Hold da op, jeg er oppe! Se på himlen!"
Bang!
Igen, igen, igen!
-Jeg vil have mere. -Højere!
Jeg læste kapitlet og gik i seng. Da jeg vågnede, vidste jeg, det var sandt.
Og dynamitten siger…
Bang!
Og så ændrede alt sig for mig.
Jeg vågnede den dag…
…forundret over alt. På hotellet, på himlen. "For fanden!"
Jeg var glad under koncerten, fordi jeg var komplet ligeglad med,
hvad der skulle ske bagefter, om folk så med eller ej.
Jeg ville bare more mig under min optræden.
Jeg ville bare nyde hvert øjeblik den dag.
Det er vores første glimt her på…
Første gang jeg så Larissa, var jeg euforisk. Som jul eller nytår.
Du er helt hvid af sne.
-Tak. -Så lidt.
-Er det fedt? -Ja.
-Vent. -Så rart.
Da vi kyssede, følte jeg det igen.
Sådan smiler han ikke til mig.
Det var det samme, da hun bad mig være med på filmholdet.
-Hørte du det? -Selvfølgelig.
Hun vidste, jeg arbejdede med film.
Der er gået lang tid. Forslaget var professionelt.
Tjek, tjek. Tester lyd.
Jeg redder dig igen. Det skal med på optagelsen.
Det føltes, som var jeg 13 igen og øvede, hvad jeg ville sige til hende efter skole.
Hvad siger mine øjne nu?
Jeg troede aldrig, vi ville opleve det her.
Jeg er flov.
-Sig det! -Av…
-Så jeg ved, du kan læse mig! -Nej, jeg er for flov!
Jeg blev forelsket igen. Og det gjorde hun vist også.
Sæt kameraet væk og kom hen til mig.
Jeg vil ikke tale til kameraet.
Pedro, du er sgu fantastisk.
Du laver tatoveringer, laver mad, du er lækker,
du knepper, du spiller trommer, spiller guitar. Du er kult.
Enten er du skøn, eller også er jeg bleve dum af forelskelse.
Charlie lader mig ikke kramme dig, Pedro.
Har du stadig et opkald?
Jeg kommer med i billedet.
Anitta har meget lidt plads til et forhold.
Okay, gå. Jeg skal i terapi.
Jeg har kun set Larissa.
Den Larissa, jeg kendte…
Jeg ved ikke. Hende, jeg troede, jeg kendte,
da vi var på hotelværelset sammen i maks. to timer.
Men jeg kvajede mig, og hun vil ikke længere være sammen med mig.
Med det samme.
Skulle jeg nævne den største brist ved Larissas personlighed,
er det hendes skræmmende evne til at afslutte det, hun ikke finder perfekt.
Hvad skal du i dag?
Hvad laver du i dag?
-Hvem er det første stykke til? -Folk går til den.
Det er min første nogensinde, Brasilien.
Fik den.
Efter den aften gik vi hver til sit.
Jeg var stadig med i projektet, og kameraet var stadig tændt.
Men linsen var blevet en væg.
-Er du trist? -Nej.
Hvorfor så den sære energi?
Tja…
Det er underligt, når vi ikke ved, hvad der foregår.
Medmindre du vil opklare det for mig. Hvad foregår der?
At vi arbejder sammen, gør mig ude af stand til beskytte mig mod mine følelser.
Jeg sagde helt fra en begyndelse af, at det ikke var en god idé.
-Ja. -At det ville ødelægge tingene.
Og hvem insisterede?
Det gjorde du.
Så siger du noget, men skifter så mening.
Du forklarer ikke, siger ikke noget.
Ingen kan tvinges ind i et forhold.
-Nej… -Filmer du?
Ja. Men det er okay. Hvad så?
Hvis du ikke hilser på min datter, dør hun.
-Jeg gør det nu. -Har jeg kvajet mig?
Jeg ville løse det. Men hun havde besluttet sig.
Sidste dag.
Mauros 60 års fødselsdag, Larissas far.
Larissa har altid gået højt op i fødselsdage.
På den måde er han som Anitta. Hun elsker at holde fest.
Ikke kun for sig selv, men for alle hun kender.
Utroligt, at hun finder tiden.
Nogle gange synes jeg, hun er som et ur, der følger en anden tidsplan.
Hun er i orkanens øje, løser hundredvis af problemer,
men sætter alt på pause for at hjælpe en ven.
Da jeg sang for 20.000 mennesker, var jeg meget afslappet, men nu…
Total afslappet.
Godaften!
Velkommen, fars venner, vores familie.
Det er min fars første fødselsdagsfest nogensinde,
så vi ville holde den med stil.
Jeg sagde: "Far, det er virkelig umuligt at overraske dig, er det ikke?"
Han sagde: "Ja, jeg er en pai de santo."
Men en overraskelse kunne han ikke forudse.
At jeg skulle underholde.
Begynd bare.
Alle mine børn har arvet min spirituelle side.
Vi har alle orishaer.
Holder man sine veje åbne, viser orishaerne mulighederne.
Forfædrenes vej.
Larissa orisha er et barn. Det er en oshosi. Et barn.
Åh gud!
Jeg vil ringe til far!
Lad os se, hvad han siger.
-Far. -Hej, skat!
Se, hvad jeg har på i aften.
Er jeg ikke smuk?
Du ligner en orisha.
De store begivenheder i superstjernernes verden
ville jeg nok aldrig kunne klare.
Men hun var så glad.
Da hun fik opkaldet fra sin far,
der fortalte hende, at han var kræftfri og kureret,
begyndte hun næsten at danse midt på gaden.
Hun er ret excentrisk.
Hendes liv virker som en film.
Hun vandt et stipendium i en konkurrence i kjole af kaffekopper.
Hun var seks år gammel.
Og nu har hendes tøj perler.
Og pigen, jeg mødte første gang i Honório, og kvinden, jeg nu har mødt på scenen,
er en forstadspige, der skiftede navn for at håndtere at være alle de ting.
At være den kærligste datter og søster, der også har sit eget imperium.
Jeg elsker min mor, min far og min bror.
Min mor er hård. Det er svært at bryde igennem hendes skal.
Hun er en god mor, men hun kyssede og krammede mig aldrig.
Nu er hun min bedste ven.
Jeg ringer altid til hende. Det er perfekt.
Efter så meget tid med hende har jeg indset, at Larissa og Anitta,
som tidligere kæmpede om, hvem der skulle fyldte mest i hendes sind,
eller hvem der skulle vinde kampen,
nu har forstået, hvad jeg også forstod.
At man ikke kan leve ved at afvise 50 procent af den, man er.
Dybt inden har vi alle den samme dualitet.
Ingen er kun én ting.
Og jeg håber, vi en dag ser hinanden igen.
Jeg håber, jeg kan filme hende igen, dansende og syngende,
og opleve det uforglemmelige møde mellem hende og højtalernes kraft.
Larissa! Larissa!
SÃO CONRADO STRAND, BRASILIEN
SIDSTE DAG I KARNEVALLET
Dagen er kommet.
Vil du løbe?
Det var bedre end et diskotek.
-Ja, ikke? -Jo.
Jeg er våd.
Vi twerkede til de samme gamle sange.
Det er gode sange, men det har vi gjort før.
Og vi skal se solopgangen.
Jeg var aldrig her i sydzonen, før jeg blev sanger.
Jeg boede i Rio, men har aldrig været på São Conrado-strand.
-Bedre end et diskotek. -Bedre end et diskotek.
Fuck!
En flok fulde folk, der pisser mig af og ævler.
Jeg har også talt meget i aften.
Men jeg har sagt interessante ting.
Jeg er så glad.
Jeg er så glad!
Jeg har besluttet mig for at være fucking glad,
og jeg vil være glad, hvad end der sker.
Kan du ikke vælge det samme?
Hvorfor er du så ikke glad endnu?
Jeg vil have sex.
Jeg finder en.
Du gætter aldrig hvem.
Jeg vil…
Hvad er det, man siger? Ikke have sex.
Jeg vil have samleje, mens jeg lytter til mantraer.
Hvis jeg forlader alt og bliver mantrasanger på et bjerg…
-Så tager jeg med. -…tager du så med?
Tekster af: Christian Vinther