Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Et av fotballhistoriens største navn,
Lefter Küçükandonyadis, også kjent som Ordinarius,
kommer hjem i dag.
Ordinarius kommer hjem til hjemlandet og Fenerbahçe
etter to vellykkede år
med fotballklubbene Fiorentina i Italia og Nice i Frankrike.
FENERBAHÇE IDRETTSKLUBB
- Velkommen. - Takk.
Er det sant at du avviste Madrid for Fenerbahçe?
La oss ikke si det sånn. Jeg takket dem for tilbudet.
Hvorfor takket du nei? Var det for Fenerbahçes skyld?
Det er jo Madrid.
Det var både for landet mitt og for mitt Fenerbahçe.
Jeg har savnet dem veldig.
Fra i dag til tidenes ende skal jeg bli i Fenerbahçe.
- Bravo, Lefter! - Bravo!
- Lefter, kan vi ta et siste bilde? - Selvsagt.
- Bravo, Lefter! - Bravo!
- Et siste spørsmål. - Se hitover!
- Ett spørsmål til! - Lefter!
Ett bilde til!
- Se hit! - Denne veien!
- Ett bilde til! - Lefter!
Det er Lefter!
- Lefter, hei! - Velkommen.
- Kan vi få en autograf? - Hallo, damer. Selvsagt.
- Tusen takk. - Han er så kjekk.
- Tusen takk. - Her.
Vær så god. Hvem sin penn var det?
- Ha en fin dag. - Tusen takk.
Takk.
- Velkommen. - Hallo.
- Lefter, hei! - Lefter! Hallo, Lefter.
Hvorfor fikk du meg hit? Jeg har så mye å gjøre.
Vi kunne ha møttes etterpå.
Jeg ville at de skulle møte min kjære venn. Er det så galt?
Etter intervjuet tar jeg deg med til et fantastisk sted.
- Ja, det gjør vi. - Ja.
Det er ting vi må snakke om uansett.
- Hva da? - Som det du har skjult for meg.
- Hei, Lefter. - Hei, Halit.
Velkommen.
Takk. Min kjære venn Hasan.
- Hallo. Halit Kıvanç. - Hallo.
Greit, Lefter. Vi er klare for deg.
Fotball er livet mitt.
Jeg pleide å sove med en ball som barn.
Moren min maste alltid om det. "Du er verdens mest rampete gutt!"
Og faren min pleide å si at ekte menn ikke jager en ball.
Han ville aldri at jeg skulle spille.
Jeg er ikke sint, Lefterimou.
Læreren din ringte i dag og fortalte noe interessant.
Hun sa at du er kjempegod i matte.
Hun sa at du løser alle problemer, men ikke slik hun lærte deg.
Hun sa at andre ville kalt deg en juksemaker.
Jeg gjorde som hun lærte meg.
Da jeg var barn, sa faren min at jeg skulle bli fisker.
Dette var i gamle dager.
Det fantes ingen skoler. Jeg hadde ikke noe valg.
Men det har du. Og din vei blir bestemt nå.
Men du lar broren min få spille, pappa.
Hør på meg.
Gud ga deg denne gaven, ikke broren din.
Du må studere iherdig.
Da jeg hørte på læreren din, så jeg for meg deg som ingeniør.
Eller arkitekt eller professor. Det var det jeg tenkte.
Lov meg noe.
Frembring et smil på stakkars Hristos ansikt. Greit?
Pappa, hvis jeg studerer iherdig, kan jeg da spille fotball når jeg vil?
Du tar selvfølgelig etter meg.
Jeg døpte deg Eleftherios.
Navnet betyr jo frihet. Du har redd din egen seng, Hristo.
Greit, din stabeis. Dette skal vi gjøre. Du kan spille litt i helgene.
- Ok? Er det greit? - Ok.
Det er gutten sin!
Jeg hørte ikke på faren min. Jeg fortsatte å jage ballen.
Vi lagde baller av våre mødres sokker, selv om det betød å få juling.
Da jeg fylte den og knyttet den til en ball, var jeg i mitt ess.
Som barn var lærballen en uoppnåelig drøm for meg.
Vi var fattige.
Fint lær er dyrt, åpenbart.
- Hvor er Lefter? - Da setter vi i gang!
Si meg, Emin, hva er hovedingrediensene i et mål?
- Aner ikke. - Du kan også svare.
Dere strøk.
- Punkt én: kraft! - Hva i...
Punkt to: ferdighet.
Punkt tre: selvtillit.
Og sist, men ikke minst,
når keeperen minst venter det, et overraskelsesskudd!
- Ja! - Vi er på stranda, Lefter.
- Skal vi ikke spille? - Nei.
Oppstillingen!
Tufan, İshak, Dimitri, Agop,
Koço, Ali, Emin, Hasan
og Lefter!
Slutt å rope, İhsan.
Hold kjeft! Lefter fikk meg hit. Jeg er dommeren. Jeg er statsministeren!
Se her, karer. Hasan!
Ta ballen!
Du hadde ikke engang dugd som målstolpe!
- La oss svømme! - Kom an.
- Hasan, ta ballen! - Kom igjen!
Kom igjen, karer.
Lefter! Du scoret alle målene igjen i går. Eller var det i dag?
- Gå! Her kommer Lefter! Og han scorer! - Kom hit, du!
Du er den vakreste jenta her.
- Har jeg sagt det? - Ja.
- Lefter! - Kommer!
Du skulle bli med på fisketur i dag. Dukket noe opp?
I dag, pappa...
Du vet ordtaket. En gutt gir et løfte, men en mann holder det.
Han drar på stranda på lørdager, pappa.
- Yelken Restaurant betaler i kveld. - Det sa de i forrige uke.
Kostas ga dem ikke fisk, så de ombestemte seg.
Hver dag spiser vi det som andre ikke vil ha.
Si det igjen, Eftimia,
så alle hører det. Lefter hørte deg ikke.
Vet du hva maten du gjør narr av, er verdt over havet?
Det er attpåtil krig.
Pass på hva du sier. Folk kjemper mot sult.
Tilgi meg, pappa.
Jeg mente det ikke.
En dag vil alle se hvor verdifullt dette er.
Dere vil forstå at jeg hadde rett.
Vil du ikke bli fisker?
Da burde du ha studert.
Nyt maten.
Jeg går ut, Argiro.
DEN NASJONALE DIVISJONEN ER OVER
FENERBAHÇE VINNER
Lefterimou.
Å, gutten min.
Du er bekymret for faren din, ikke sant?
Du vet hvor sta han er.
Like sta som deg.
Hjelp med fiskingen på mandag
og gjør det godt igjen.
Han vil nok tilgi deg.
Skal du til Taksim igjen i morgen?
Mamma, la være.
- Jeg har penger. Hva gjør du? - Ta det. Du trenger det.
Kom fort tilbake med ekspressfergen.
Få deg litt søvn. Vi må tidlig opp i morgen.
Det er én ting vi aldri må glemme mens vi lever i krigens skygge.
Faren er hjemmets overhode.
Barna hører på faren.
Faren elsker og beskytter familien.
Og familien elsker og respekterer faren.
Stavrini.
Jeg må fortelle deg noe viktig i kveld.
Hva da?
Noe like vakkert som deg.
- Takk. - Stavrini!
Kom igjen, kjære.
- Vi ses. - Vi ses.
Lefterimou.
Pappa.
- Ha en fin dag. - Ha en fin dag.
- Presten snakket klokt. - Ja.
Jeg håper folk forsto det.
Det er selvsagt viktig å forstå.
Å lytte er én ting. Forståelse er noe annet.
- Det er visst fest hos madam Sofi i kveld. - Ja.
Alle dine jevnaldrende er uteksaminert.
Jeg hørte at Hasan var best i klassen. Flink gutt.
- Skal du også dit? - Jeg drar dit hvert år, pappa.
Du klarte ikke engang å fullføre grunnskolen.
- Jeg har ingenting å skamme meg over. - Greit nok.
Du har blitt øyas toppscorer. Jeg kunne ikke vært stoltere. Bra jobbet.
Hvordan kom vi inn på det?
Argiromou.
Pano! Vent, Pano.
- Hvordan går det? - Hvordan det?
- Jeg må spørre deg om noe. - Ja?
Beyoğluspor leter etter en spiller, ikke sant?
Kan du snakke med Gündüz?
Tror du vi vil ha deg, øyspiller?
Som om den mektige Gündüz Kılıç ville gått god for deg.
Særlig. Hold deg til å være ballgutten på Taksim stadion, ok?
- Hei, øyspiller. - Hva?
Han vil ikke ha deg. Slutt å mase.
Bror, det finnes andre lag for deg.
Drit i det.
Men hvis du fortsatt vil dra,
ta mine nye skinnsko så de kan se en ordentlig fotballspiller.
- Takk, Dimitri. - Ikke bry deg om broren din.
- Ikke vær sen i kveld. Ikke vær sen. - Vi ses i kveld.
Du våger ikke.
TAKSİM STADION
Onkel Ziya!
- Hva med vennskapskampen? - Få igjen pusten først.
- Det blir vel en kamp? - Ja da.
De gjør seg klare, gutt.
Mester Hakkı er her vel også?
Her er de.
- Kom igjen, karer! - Kom igjen!
Ikke bruk den blå. Denne kler deg bedre.
De der har gått av moten. Jeg har bedt deg bli kvitt dem.
Jeg synes ingen av dem ser bra ut, Ayten.
Jeg må se nydelig ut for Lefter i kveld.
Ikke la ham slippe unna. Ikke la ham stå åpen.
- Jeg er her. - Nå! Skyt!
Rolig, mann! Det er straffe.
Şakir! Ikke vær en slange!
Slange? Du går over streken.
Hva så?
- Pass munnen din. - Pass munnen din!
Pass deg, ellers får du svi!
Slutt, karer!
Hva feiler det dere? Hva er dette?
Şakir, du er ute.
- Kaptein, vær så snill. - Ut, sa jeg!
Men kaptein...
Send ham ut også, da.
Det går jo ikke.
- Karer! - Rolig.
Ro dere ned.
Hør på meg.
Jeg kan kaste ut hele hurven,
hente ti karer fra gata og spille kampen med dem.
Unge mann, kom hit.
Du, ja.
- Jeg? - Ja, du.
Vil du forbli en ballgutt? Kom.
- Jeg er allerede på øylaget. - Perfekt. Kom hit.
- Jeg? - Kom, gutt!
Şakir, ta av deg trøya og gi den til ham.
- Du spiller. - Kaptein...
Şakir, kutt ut! Gi den til ham!
- Beklager, Şakir. - Han kan ikke spille.
Du! Gi trøya til Şakir.
Du er på det andre laget nå.
Skoene deres er som spader. De passer deg ikke.
Vi har ikke reserver heller.
Jeg er vant til det. Det går bra.
- Kan du spille i disse? - Ja da.
Gjør deg klar, da.
Tilbake til posisjonene. La oss fortsette! Spill realt!
Jeg kan ikke gå ut i kveld.
Gi meg den.
Som et ekte moteikon lever jeg for slike øyeblikk, kjære.
Jeg lurer på hva Lefter vil fortelle deg.
Han jobber sikkert med talen nå.
Hvis du er så nervøs, tenk hvordan han er.
- Pasning! - Her borte!
Mål!
Karer. Hvor er den guttungen?
Han hadde dratt da vi kom inn.
- Herr Onnik, et øyeblikk. - Ja, Ziya?
Gutten du spurte om, heter Lefter.
Han skammet seg for å ha scoret foran Hakkı.
Han stakk av.
Jeg tar trøya, Ziya.
Ha en fin kveld.
I like måte.
- Hvor er Stavrini? - Hvor var du?
- Bror... - Ta den av.
- Slutt. - Gjør det.
- Pano! - Hva er det?
Be ham ligge unna klærne mine. Han gjemte dem.
- Hvor var du? - Kutt ut.
Din drittsekk!
Bror!
- Tufs. - Hold opp.
Så sur han er.
Jøss, Selim. Dere er så stilige.
Og du ser forferdelig ut. Se på ham, Dimitri.
Det lukter her.
Det lukter...
Fisk.
Der er en eim av snobbete privatskolegutt her.
Var det dere to? Det må det være.
Bla, bla, bla. Er det det du tror, iraner?
Hei, Dimitri.
Vet du hva?
Din dyre parfyme og fiskelukten min passer perfekt sammen.
Kom hit. Vi må gjøre opp.
Du er nydelig.
Og du ser veldig kjekk ut.
Ingen ord kan beskrive roen jeg føler.
Du skulle fortelle meg noe, ikke sant?
Møtes på baksiden om litt?
Jeg lover ingenting.
Hva med å si det nå?
- Skal jeg det? - Ja.
Hvis jeg en dag ber deg dele livet ditt med meg, vil du gjøre det?
Det var det.
Om du vil, så klart.
Takk for dansen.
Du svarte ikke.
Å, Ayten!
Hva skjedde? Du ser forferdelig ut!
Sa Lefter noe stygt? Si det. Jeg river hodet av ham.
Nei, Ayten...
Han spurte...
"Hvis jeg ber deg dele livet ditt med meg, vil du gjøre det?
Jeg forstår ikke helt hva det betyr.
- Hva betyr det? - Det betyr at han fridde til deg.
Lefter.
Jeg har tenkt meg om.
Vel...
- Faktisk... - Du vil ikke. Skjønner.
Lefter.
Jeg vil dele både livet mitt med deg, og det som kommer etter.
Si det igjen.
Både livet og det som kommer etter.
Du kan bli med meg hvor du vil, så lenge du gjør det.
Men...
Vi må finne ut av fiskestanken når vi er gift.
Ayten! Lefter!
Far Hakkı spør etter Lefter!
Og Müzeyyen Senar lette etter meg. Kutt ut, İhsan.
İhsan?
Lefter! Mester Hakkı er her og leter etter Lefter!
Han spurte hvor du var, men jeg nektet å gi ham adressen.
Hva babler du om?
Jeg sier at Hakkı leter etter deg! Far Hakkı leter etter Lefter!
Lefter.
Vi registrerer deg som eldre. Det går fint. Så lenge du blir med oss.
Gud være med deg.
Du tok dem fint, til venstre og høyre. Ikke sant?
Beina dine er en gudegave.
Kom igjen, sett deg.
Vi hører at Panini fra Beyoğluspor er storebroren din.
Han er rå på banen.
Ja, han er storebroren min.
Vil han la deg spille for et armensk lag?
Det er vanskelig å få plass på et armensk lag som greker.
Vi diskriminerer ikke slik i familien vår. Jeg mener, vi...
- Her, ta litt. Fyll lommene. - Men...
Disse er vanskelige å finne nå.
Jeg må spørre faren min før jeg svarer.
Fyll lommene. Fyll dem. Ta litt.
- Selvsagt. - Sånn, ja.
Få hans velsignelse.
Du vil ikke kunne dra tilbake til øya på en stund.
Du må ikke bli distrahert.
Greit. Ikke skrem guttungen.
Ikke hør på dem.
Ja, du må være borte hjemmefra en stund. Men du vil forme fremtiden din.
Se på det slik.
Alle de tre store vil ønske å ha deg på laget.
Og Hakkı? Hvorfor tror du at Hakkı besøkte øya?
Så du har bestemt deg?
Så jeg blir etterlatt uten deg.
Uten meg?
Blomsten min.
Jeg er bare en fergetur unna.
Hvilken rolle spiller det så lenge hjertet mitt er her?
Ikke vær sånn. Vær så snill.
Jeg vil aldri stå i veien for drømmene dine.
Hvordan skal jeg overtale faren min?
Jeg får også lønn.
De sa at jeg har et stort talent.
Jeg vil takke ja hvis du lar meg.
Lar deg?
Hvem? Jeg?
Jeg må bli i Istanbul en stund.
Du var alltid sta. Du forandret deg aldri.
Ikke jeg heller.
Sønnen min skulle bli professor, men det ble han ikke.
Sånn er livet.
Vel, hvis...
Hvis jeg drar, kan jeg ikke hjelpe deg.
Jeg har klart meg uten deg.
Jeg trenger ingen, og heller ikke pengene dine.
Vær en bra mann og et anstendig menneske. Det er alt jeg har å si til deg.
La meg være i fred.
Greit, pappa.
Lykke til, sønn.
Lefter sa farvel til alle unntatt sin nærmeste venn.
- Herr Hasan. - Ja?
Hvorfor blir du ikke med? Ditt bidrag ville vært fint.
Det kan jeg ikke.
Bli med oss, herr Hasan. Kom og sitt hos oss.
Min nærmeste venn har aldri vært på noen av kampene mine.
Husk å notere det.
Du og herr Hasan har visst vært uenige om dette.
La meg si det slik.
Du vet hvordan motstridende sinn kan komplettere hverandre?
Det var det som skjedde med oss.
Men hans stahet har ofte skremt meg.
Det gjør den fortsatt.
Endelig levde jeg drømmen min.
Men fra benken.
Ikke løp! Ro ned!
- Det må være straffe! - Straffe! Dommer, kom igjen!
Lefter! Sett inn Lefter!
- Sett deg! - Asım!
- Asım... - Dommer!
Hør her. Ikke behold ballen for lenge.
Send mange pasninger. Skap målsjanser.
Ikke vær redd. Gå etter ballen.
Ikke svikt meg.
Ikke tenk på Asım. Jeg tar meg av ham. Kom igjen, gutt.
Kom igjen, vær modig. Kom an.
Pause!
Kom igjen!
Ser du ham ikke?
Kom igjen! Dommer!
Det var helt overdrevet.
- Straffe! - Slutt å stå i veien, din kloakkrotte!
Hva er det, dommer?
Kom igjen, Lefter. Vær modig. Bare gå inn dit.
Mål!
Så du det?
Gud er god!
Bra jobbet, Onnik. Bravo.
Fulltreffer nok en gang.
Lefter! Bra jobbet, gutt!
To hele måneder.
TO MÅNEDER SENERE
Endelig hadde jeg litt penger.
Jeg var så glad for å kunne gjøre noe for familien min.
Er de ikke flotte?
Lefterimou!
Alt ser fantastisk ut.
Den ser flott ut.
Kom igjen, åpne gaven.
Å, Lefterimou.
- Liker du den? - Jeg elsker den.
- Bruk den når som helst. - Takk.
- Pappa likte ikke skjorta. - Du tar feil.
Jeg skal se til ham.
RUSSERNE EROBRER TYSK BASE
Pappa.
Aldri anta at katastrofen vi kaller krig, ikke vil finne deg, hvor enn du er.
Når en sjel er borte, tas noe fra livet ditt også.
Det bestående blir endret.
Det tar noe fra livet ditt.
Det fortsetter og fortsetter.
Det tar aldri slutt.
Alle er bekymret for skatten. Hva om de kommer etter oss også, pappa?
- De rører ikke folk som oss. - Hvorfor ikke?
Fordi stakkars Hristo ikke har noe som de kan ta.
Hristo! Argiro!
De bryter seg inn i folks hus! Kom!
Mens krigens utfordringer er blitt følt i vårt land,
blir militærets og borgernes forsyninger beskyttet.
For å beskytte folket og alle med fast inntekt
er formuesskatteloven,
som krever engangsskatt
på overskuddet til eiere og inntektstakere,
blitt enstemmig vedtatt i Tyrkias store nasjonalforsamling.
Skattelistene blir utstedt i Istanbul og andre provinser...
Dimitri!
Lefter.
Etter komiteens beslutning må alle på listen betale full skatt...
Farvel, Lefterimou.
Min venn.
Lefter!
Jeg fikk ikke sove på flere dager. Jeg klarte ikke å stilne samvittigheten.
Jeg måtte gjøre noe.
Mitt største ønske er
at du godtar den som forlovelsesring.
- Mamma! - Lefterimou!
- Mamma! - Mamma!
Noe har skjedd med ham. Jeg bare vet det. Jeg kan føle slikt.
İhsan!
Hvor er Lefter?
- Lefter vervet seg! - İhsan!
Han vervet seg!
Rolig! Hør etter! İhsan, hør etter!
Eftimia! Pano!
- Stavrini! - Han ville ikke si noe.
Han ba meg tie. Jeg ville komme innom tidligere.
Vel...
Lefter slo hodet da han var barn. Det er derfor han er sånn nå.
Hvorfor skulle han ellers dra uten å si noe?
Jeg vet at dette handler om noe annet.
Han syntes synd på alle som ble fordrevet. Han stikker av når han blir trist.
Og selvfølgelig setter han landet sitt over alt annet.
Argiro?
Hristo! Lefter rømte for å verve seg.
Bra for ham. Han burde bære en rifle for landet sitt istedenfor å jage en ball.
- Eftimia! - Ro deg ned, mamma.
Heldigvis var kommandanten min glad i fotball.
Med laget han lot meg danne,
vant vi alle lokale og militære turneringer i Diyarbakır
i fire år på rad.
Det er grunnen til at Diyarbakır alltid vil huske meg,
og grunnen til at jeg alltid vil huske dem.
Det var folk i avdelingen som ikke kunne tro
at han vervet seg akkurat da han var i ferd med å tjene penger.
Han fikk også tyn for å være greker.
Hasan, hva som enn skjedde,
så holder vi det for oss selv.
Men mine eventyr som soldat førte meg til min elskede.
Mine prestasjoner der
havnet i avisen og fanget Fenerbahçes oppmerksomhet.
Etterpå kalte de meg inn til en prøve.
Den morgenen glemmer jeg aldri.
Det er bare en prøve. Det er ikke avgjort.
Jeg er sikker på at du vil lykkes.
Jeg er bekymret for pappa. Han må klare seg alene nå.
Vi får bare håpe på det beste.
- God morgen, pappa. - God morgen. God morgen, kjære.
God morgen, far.
- Skal du ut, pappa? - Jeg skal få meg litt frisk luft.
- Legen sa at du burde hvile hjemme. - Hils legen fra meg.
Greit, pappa.
GENERAL HARINGTON-CUPEN FENERBAHÇE 2 - GUARDS 1
FENERBAHÇE IDRETTSKLUBB
Kom igjen.
Løp!
Bra. Passering.
Få inn nykomlingen.
Send inn den nye. Angriper.
Skal bli.
Lefter.
Høyre ving mot Marine-Kamil.
Ikke spill helt. Vis oss hva du kan.
Kom igjen!
La oss gjøre dette!
Kom igjen!
Passering.
Kom igjen. Kom hit, lille gutt.
Rolig, Kamil!
Sånn ja!
Det var perfekt!
Send ham til kontoret.
Velkommen, Lefter.
- Takk skal du ha. - Sett deg.
Jeg går rett på sak.
Vi har diskutert det med treneren.
Vi vil at du skal bli med i Fenerbahçe.
Jeg hørte at Beşiktaş også ringte deg.
Vurderer du dem?
Jeg kunne ikke om jeg ville. Mester Hakkı spiller der.
Hva så?
Jeg klarer ikke å spille sammen med ham.
Jeg kan ikke måle meg med ham. Og uansett så vil jeg heller velge dere.
Fordi...
...Fenerbahçe er min største drøm.
I så fall, fortell meg betingelsene dine. Hva er de?
Ingenting.
Bare...
De sa at min fars behandling og medisin ville koste 200 lira.
Jeg hadde ikke råd.
Gutten min.
På vegne av både meg selv og Fenerbahçe idrettsklubb,
så skal vi dekke din fars behandling.
Bare gi meg en beslutning.
Jeg skal betale tilbake gjelden.
Og jeg lover deg på min ære.
Fra nå av skal jeg leve for Fenerbahçe.
İNÖNÜ STADION
Kjære lyttere, Eşref Şefik her.
I dag er jeg på İnönü stadion, som er fullpakket av fans.
De to kjempene vil møte hverandre om et øyeblikk.
Hold deg til venstre, ok? Bli på midtbanen. Forsvar!
Begge lag, hvis fans bærer gulblått og gulrødt,
er på vei til midtsirkelen for åpningsseremonien.
Lenge leve Fenerbahçe!
De tre dommerne tar sin plass på midtbanen for seremonien.
Lagene hyller fansen.
Tre ganger for tyrkisk fotball.
Leve! Leve! Leve!
Lagene går i posisjon etter seremonien.
Fenerbahçes nye tilskudd, Lefter Küçükandonyadis,
er blitt lagt til i oppstillingen av trener Molnár i dag.
Fansen venter spent på å se hva Lefter duger til.
Fenerbahçe starter kampen med fløyta.
Selahattin finner Lefter.
Lefter sender den rett gjennom beina. Han fortsetter.
Gå, Lefter!
Fortsett, Lefter!
Han smetter forbi sin andre motstander!
Lefter dribler dem ut. Dette er utrolig.
Lefter...
Lefter nærmer seg straffeområdet.
Han finter. Han smetter forbi den siste forsvareren!
Han skyter!
Ballen er i nettet!
Mål!
Fenerbahçe leder nå 1-0.
Mål!
Et utrolig mål, kjære lyttere!
Send den til Lefter!
Han mangler ikke krefter!
Send den til Lefter...
Fansen messer: "Send den til Lefter, han mangler ikke krefter!"
Send den til Lefter, han mangler ikke krefter!
"MOLNÁRS LAG" STARTER SESONGEN STERKT
Et kryss fra høyre, og Lefter nikker den inn!
Det er mål.
Lefter!
KANARIFUGLENE SEIRER
Lobb fra høyre. Lefter sender den hjem.
Mål! Den er i nettet.
En utsøkt innsats av Lefter.
Trener Molnár understreket etter kampen at han var fornøyd...
Lefter skyter igjen!
Stang ut.
Lefter slår i bakken, kjære lyttere.
Fenerbahçes målmaskin.
Mål fra Lefter og Halit.
Lefter skyter!
Han scorer igjen!
Laget løfter Lefter på skuldrene. Han vant kampen.
Fenerbahçe scorer hele sju mål.
De gul-blå vant en historisk seier og slo en sesongrekord.
Lefter finter, skyter og scorer! Ballen er i nettet.
Det er Lefter! En flott innsats av Lefter!
Et mål fra Lefter!
Fenerbahçe er mestere.
De gulblå feirer sin åttende ligatittel.
Lenge leve Fenerbahçe!
FENERBAHÇE ER MESTERE!
Han kan ikke snakke nå.
Kanskje en dag, sa legene.
Det var det de sa. "Kanskje en dag."
- Hvordan går det, mamma? - Han overlever kanskje ikke natten.
Pappa.
Har du hørt det, pappa? De elsket meg i Fenerbahçe.
Hele laget.
"Du er altfor perfeksjonistisk, Lefter."
Det sa trener Molnár.
Og jeg sa: "Jeg tar etter faren min, trener."
Jeg har gode nyheter til deg.
Din sønn Lefter...
...ble innkalt til landslaget.
Husker du da du fortalte meg
at du ikke trengte meg?
Men jeg trenger deg, pappa.
Å, min kjære far.
Jeg er så glad i deg, far.
Jeg elsker deg mer enn livet selv.
Bli frisk, ok?
Jeg vet hvor sta du kan være. Så du gjør som du vil, men...
Det hadde vært fint om du ble bedre. Så du kan kjefte på meg igjen.
"Du blir ikke en mann ved å jage en ball."
Hva sier du, pappa?
Der lå den store Hristo.
Min kjære far døde den morgenen.
Det var dagen Lefter vokste opp. Det markerte slutten på barndommen hans.
Stavro.
Er ikke dette litt for mye for bare tre dager?
Mannen min burde alltid se pen og pyntelig ut
når han møter sin elskede.
Hva skal det bety?
Lærballen.
Fotball er din første kjærlighet.
Jeg har tatt til takke med andreplass.
Jeg lurer på om det er feil å hjelpe deg med å se så kjekk ut.
Hva så om jeg ser kjekk ut?
Si meg det.
- Hva skjer om jeg ser kjekk ut? - Alles øyne er på deg.
Ikke tenk på dem.
Du er min første kjærlighet.
Og du blir min siste.
Lefter! Lefter!
Kjære lyttere,
landslaget flyr til Athen i dag for en vennskapskamp mot Hellas.
Det største samtaleemnet i Athen før kampen har vært
at vår spiller Lefter Küçükandonyadis
vil gå med nasjonaldrakten for første gang mot Hellas.
- Skipet kom og tok Lefter! - Unna vei.
Det store skipet kom og tok Lefter!
Gutten min.
- Du trengte ikke å gjøre dette. - Ingenting slår mammas mat.
Jeg har brukt masse melasse så du kan løpe fortere.
Vi er stolte av deg.
Ta godt vare på deg selv, ok?
ATHEN
Lefter! Lefter, et raskt spørsmål. Tror du vi vinner denne kampen?
Lefter! Lefter!
Det tyrkiske landslaget vil vinne 3-1. Fikret, Şükrü og jeg skal score målene.
Lefter, noen flere...
Kampen mellom Hellas og Tyrkia begynner snart.
Hele landet venter ved radioen på at kampen skal starte.
Og landslaget vårt går ut på banen, kjære lyttere.
Tyrkisk yngel!
- Forræder! - Tyrkisk yngel!
Falske greker!
Det er sterke protester. Det kastes dessverre gjenstander.
Det er slikt vi ikke ønsker å se.
Skal du være gresk? Drittsekk!
Det er en sterk reaksjon mot Lefter, ikke mot hele laget.
Det er ikke slik fotball skal være.
Tyrkisk yngel!
Forræder!
Skal du være gresk?
Tyrkisk yngel!
Kampen begynner med fløyta. Det er et konstant brøl på stadion.
De greske tilskuerne protesterer konstant
mot laget vårt, og spesielt mot Lefter.
Lefter har ballen. Han smetter forbi motstanderen.
Lang ball til Ahmet. Ahmet tar motstanderen.
Et flott kryss! Fikret kontrollerer ballen.
Han skyter, og ballen møter nettet, kjære lyttere!
Tyrkia tar ledelsen, 1-0.
Pasning til Lefter.
Lefter har ballen igjen. En rask finte fra Lefter.
Han angriper motstanderen.
Enda en finte, men han blir taklet!
Takling!
Men kampen fortsetter.
Lefter reiser seg.
Vi har ballen igjen.
Jeg er her!
Lefter vil ha ballen. İsfendiyar.
En lang ball fra İsfendiyar.
Det er Lefter. Han skyter! Den er i nettet! Mål!
Lefter Küçükandonyadis!
Vår Lefters første mål i landslagstrøya går rett i Hellas' nett.
I Athen er det applaus på én side
og ustanselige protester på den andre.
Det tyrkiske landslaget vinner 3-1 med mål fra Fikret, Lefter og Şükrü.
Vennskapskampen mellom Tyrkia og Hellas ender med en tyrkisk seier.
Tyrkia slår Hellas 3-1.
Scorerne var Küçükandonyadis, Kırcan og Gülesin.
STYGGHET MOT LEFTER
LANDSLAGET SLÅR HELLAS 3-1
Mamma, se hva Lefter sa.
Hva er det?
"Jeg er glad for å ha tjent landet mitt."
Går det bra, Lefter?
Ja da.
"En kråke hører ikke hjemme i en rosehage, eller en nattergal i en søppelbøtte."
Det pleide pappa å si.
Hvor er jeg nå?
Gresk yngel i mitt land, og tyrkisk yngel her.
Hva er jeg, da?
Se.
Athen.
Det ser ut som Istanbul.
Mamma pleide å si det.
Jeg trodde henne ikke. De føltes så annerledes.
Det viser seg...
...at vi er like.
- Men... - Lefter.
Hvor er du når du lukker øynene? Det er der du hører hjemme.
Husk det.
Greit.
- Vel bekomme. - Velkommen.
Min største tilhenger, Manol, som jeg nevnte, er vår gjest i kveld.
- Hyggelig. - Jeg må påpeke noe.
Jeg er verdens største fan av ham.
Gledelig.
Velkommen. Takk for at du kom.
Han er en spøkefugl.
- Det merket jeg. - Ja.
Hva var det jeg sa?
Jeg ble hans nærmeste venn på veldig kort tid, Hasan.
Kan jeg la være å kalle deg "herr"?
- Se på Hasan. - Ja da.
Det er helt greit for meg, men...
Men du sa du ble hans nærmeste venn på veldig kort tid.
Jeg vil gjerne høre alle detaljene en gang.
- Vær så god. - Han kan ikke score uten å se på meg.
Uff da.
Spar på kreftene.
Hasan ser ingen kamper. Han liker ikke fotball.
- Ikke kast bort tiden din. - Du hørte ham.
Jeg har aldri ett kampene hans.
Så han scorer når han skal score, Manol.
Det gjør han, ja.
Lefter har nye venner nå. Vi må akseptere det, ikke sant?
Ikke vær redd. Hvor enn du går, går han. Du er den beste vennen.
Det er en uttalelse jeg kan stille meg bak, Pano.
Min kjære bror.
Gratulerer.
La oss heve glassene
til den store spilleren som tåler å bli buet,
så han kan gjøre sitt beste.
Bare Gud er stor.
Hvis du snakker om Hellas-kampen,
så representerte jeg bare min nasjon mot min rase.
La dem som buet, bære skammen.
- Det stemmer. - Nettopp.
Noen spurte Lefter en gang...
- Å nei. - På'n igjen.
- "Hvor sikter du når du skyter?" - Og hva sa jeg?
"Tverrliggeren."
De spurte hvorfor.
Lefter svarte:
"Hvis den treffer tverrliggeren, sier tilskuerne: 'Ah!'
Hvis den går litt høyere, sier de: 'Oi!'
Og hvis den treffer fem centimeter lavere..."
"Mål"?
Skål! For Lefter!
Vel bekomme.
Skål.
- Å, Manol. - Har Lefter hørt anekdoten?
Du må spørre Manol. Han vet om jeg har det.
Det har du.
- Har jeg? - Selvsagt.
Da har jeg det. Hvis du sier det.
Mamma!
Lefterimou.
Mamma!
Rens meg med isop, og jeg vil være ren.
Vask meg, så blir jeg hvitere enn snø.
Jorden er Herrens, og dens fyldighet...
...verden og alle som lever i den.
Måtte minnet hennes vare.
Måtte hun hvile i fred.
Man kan vokse opp og bli en mann, men man er alltid et barn for sin mor.
Vi kunne ikke skille Lefter fra graven.
Men livet stopper ikke når du stopper.
Det løfter deg opp og setter deg et annet sted.
Herr president, du kaster vrak på suksess. Det er ingen annen forklaring.
Det er din plikt å erstatte dem som drar.
Men vi snakker om Lefter her.
Lefter blir vår første spiller som får kontrakt i utlandet for en overgangssum.
Jeg håper du vet hva det betyr for laget og landet vårt.
Herr president.
Kom inn, Lefter. Vi ventet bare på deg.
Du må ha hørt om det. Fiorentina vil ha deg.
For en stor sum, selvsagt. Trettifem tusen, for å være nøyaktig.
Jeg ble også overrasket.
De så meg i Berlin, på Tyskland-kampen.
- Da du var syk? - Ja.
To år.
Det er som et helt liv.
Jeg har bedt deg bli med meg.
Jeg kan ikke komme nå. Du kjenner min mors situasjon.
Jeg må få orden på ting først.
Jeg kan ikke være borte fra deg
og øya.
I morgen sier jeg at jeg ikke drar. Ferdig snakket.
- Nei, Lefter. - Ferdig snakket.
Lefter, du våger ikke.
Du kan ikke gi avkall på suksess.
Du drar dit for vår skyld.
Jeg elsker deg sånn.
Kjære seere, fotballens professor ordinarius,
Lefter Küçükandonyadis, fortsetter å gjøre oss stolte
med sin utrolige prestasjon for det italienske laget Fiorentina.
Han kalles "Fotballtrollmannen" av italienerne,
og Lefter sviktet oss ikke i Europa heller.
Med målene han scoret, og sine unike bevegelser
har han risset seg inn i hjertet til Fiorentina-fansen.
Så spennende.
Han klarte også å score et fantastisk mål
på Inter-kampen i forrige måned.
Lefter skal score! Han skal score nå!
Hristo blir så sint! Lefter skal score!
La oss se på Lefters mål i opptakene fra den kampen.
Under en Fiorentina-offensiv fra høyre finner ballen Lefter i straffeområdet.
Lefter eliminerer motstanderne én etter én med sin unike dribling
og scorer!
Lefter! Lefter!
FIRENZE
Ja, Nice har bedt oss om Lefter mot en rekordsum.
Ryktene stemmer.
Vi ferdigstiller detaljene i kontrakten på slutten av sesongen.
Lefter blir hos oss til slutten av året,
men han vil ha på seg Nice-drakten neste sesong.
Lefter vil gjerne si noen ord.
Takk.
Hallo.
Fiorentina vil alltid forbli
en av de viktigste milepælene i fotballkarrieren min.
Fiorentina-fans og deres kjærlighet og lidenskap for fotball
hjalp meg enormt i mine ensomme dager i Firenze.
Jeg vil aldri glemme dem.
Takk for alt.
Det var tider, ikke sant?
Du vet allerede hva som skjedde etter Italia.
- Greit. Takk for at du kom. - Min venn.
Vel? Hvordan klarte jeg meg?
Men du overgikk meg, da. Du viste deg å være en sann perle.
Herr Hasan styrer samtalen som han vil.
Synes du ikke at du glattet over Italia-delen?
Hva enn du tenker, hold det for deg selv.
Eller Frankrike?
Du har ikke vært deg selv. Tror du ikke jeg ser det?
Bla, bla, bla. Hva er det du har antydet i hele dag?
Jeg antyder ingenting. Jeg spør rett ut.
- Hva er det du skjuler for oss, for meg? - Ingenting. Slutt å finne på ting.
Nå holder det.
Noen ganger er det bedre å ikke vite ting. Så ja, nå holder det.
Tvert imot. Sannheten er alltid bedre enn å holde på en løgn.
Når begynte vi å ha hemmeligheter for hverandre?
Hvorfor blir du ikke poet, Hasan?
Feiging.
Hva sa du?
Jeg kalte deg en feiging.
Du er så feig at du ikke engang kan si det til meg.
Hasan.
Hasan!
Hva enn det er du skjuler, ta deg av det. Og slutt å såre folk.
FOR TO ÅR SIDEN
Å, det er trollmannen Lefter!
- Hei. - Vi forguder deg, Lefter!
Ja, det er meg. Hallo.
Hallo. Takk.
Hva skal jeg si nå?
Kan vi ta et bilde?
Bilde? Selvsagt.
- Takk. Ha en fin dag. - Kan vi få autografer?
Ha en fin dag.
- Takk. - Takk.
Greit.
Du må visst gi mange autografer i dag.
Gratulerer med suksessen.
- Kan jeg få navnet ditt? - Meri.
Hyggelig å møte deg, Meri.
Det er en glede og en overraskelse å møte noen som snakker mitt språk.
Bor du her i Italia?
Nei, jeg jobber for et forlag i Istanbul. Jeg er her på forretningsreise.
Kan vi ikke sette oss ned litt? La meg spandere en kopp kaffe.
- Vær så god. - Takk.
Her. La meg.
Skål.
- Meri, gå inn. - Hva om du blir til regnet slutter?
Meri, vær så snill.
Lukk døren.
Han fulgte etter oss.
Han tok bilder. Jeg ville ikke kaste dem.
Hvem?
En tosk som prøver å spre falske nyheter.
En utpresser.
De venter på at jeg skal glippe.
Og selvsagt ble du redd.
Redd? Høres ikke ut som meg.
Hva vil du drikke?
Jeg må gå.
Hva om jeg ba deg bli?
Ikke gjør det.
Vær så snill.
Jeg føler en ny mystisk tale i anmarsj.
Jeg må gå.
Jeg kan ikke bli.
Jeg er gift.
Kom deg ut!
Pell deg ut!
Lefter!
Kan jeg få en autograf? Jeg er en stor fan.
Selvsagt.
Vær så god.
Takk.
- Takk. - Ha en fin dag.
Det er Lefter!
Hva enn det er du skjuler, ta deg av det. Og slutt å såre folk.
Lefter?
Går det bra?
Det går bra. Bare bra.
Lefter!
Du pleide aldri å røyke.
Kjenner du meg i det hele tatt?
- Hvem er du? - Hold opp.
- Ja, la oss holde opp! - Jeg har aldri løyet for deg.
Er det det du holder fast i?
- Betyr ikke det noe for deg? - Nei! Det gjør ikke det.
Jeg vil aldri se deg igjen.
Eventyret er over.
Hva prøver du å si?
Det var ikke et eventyr. Det vi hadde, var ekte.
Du så lykkelig ut med kona di.
Og det fortjener du. Jeg har aldri ønsket noe annet.
Og det vil jeg ikke.
Følger du etter meg?
Bare én gang.
Da du kom tilbake.
Jeg så deg der.
Hva så?
Du viste meg hvor lykkelig du var. Det var sikkert en lettelse.
Jeg er ikke ulykkelig.
Jeg var ikke det. Før jeg møtte deg.
- Klandrer du meg? - Det er ingens skyld.
- Slutt med dette tullet. - Hvorfor fulgte du etter meg?
La meg være! Oppfør deg som en gift mann!
Hadde jeg ikke oppført meg som en gift mann,
ville jeg ha kommet til deg for lenge siden.
Men vit dette.
Hvis jeg dro tilbake i tid, ville jeg gjenopplevd de tre dagene.
La meg gå.
- Lefter, la meg gå. - Hysj. Stopp.
- Lefter. - Hysj.
Meri.
God morgen,
Lefterimou.
God morgen, Merimou.
Du sov så dypt. Jeg klarte ikke å vekke deg.
Jeg er skrubbsulten.
Tennene mine klør.
Kan jeg ta en bit her? Bare...
MİTHATPAŞA STADION
Vær hilset, alle sammen, fra Mithatpaşa stadion, kjære lyttere.
Halit Kıvanç her.
Dette er årets kamp.
Metin på den ene siden, Lefter på den andre.
Du vet, Metin, jeg elsket målet ditt på kampen i İzmir.
Jeg ble utrolig misunnelig.
Jeg har aldri sett på maken. Du er kongen.
Fordi du var der. Lefter så på. Selvsagt ville jeg score.
Laget ditt gjorde et sjakktrekk i å kjøpe deg.
Velkommen tilbake til Istanbul.
Takk, Lefter.
Det er dette vi vil se, kjære seere.
Kom igjen.
Et øyeblikksbilde av evig vennskap blant evige rivaler.
Ikke sant, Basri?
Can Bartu er i gang igjen!
Şükrü!
Kom igjen, da. Du har gjengitt hele Koranen. Kom igjen.
Turgay, hvilket hjørne av målet skal jeg treffe?
- Pass dine egne saker. - Dette er min sak. Derav spørsmålet.
- La oss spille! - Kom igjen!
- Ja! Kom igjen!
De hilser publikum sammen mens fansen jubler vilt.
De to kapteinene, Fikret og Turgay, utveksler klubb-bannere.
Spillerne er i posisjon.
Kampen begynner med dommerens fløyte.
Kom igjen. Spre dere.
Galatasaray bygger opp en offensiv mot målet på sjøsiden.
Pasning til Metin.
Metin inn på 16-meteren. Şükrü redder.
Scoret han ikke?
Lefter har ballen nå. Han er rask.
Flott oppvisning av Lefter.
Lefter. Lefter rykker frem.
Han nærmer seg 16-meteren fra venstre.
Han skyter! Men bommer.
Turgay setter kampen i gang igjen.
De gul-røde har ballen.
Pasning til Metin.
Metin Oktay har ballen og utfordrer.
Han skyter og scorer. Mål, kjære lyttere.
Du er kongen! Den kroneløse kongen!
Galatasaray leder 1-0.
Fenerbahçe starter kampen på nytt med avsparket.
En pasning til Lefter. Han har ballen.
Han sparker den mot 16-meteren til lagkameraten Basri.
Basri... Oi!
Basri er alvorlig skadet.
Det så ille ut.
Legeteamet blir kalt inn på banen.
Hei, Basri.
- Det går bra. - Ja.
Ser ut som Basri vil fortsette.
Bravo, Basri!
Nå har Fenerbahçe et frispark mot målet på gassfabrikksiden.
Lefter er på ballen. Turgay setter opp muren.
Lefter ser mot målet.
Han sender den til høyre og scorer!
- Mål! - Det er mål, kjære lyttere.
Mål av Lefter.
Vent litt.
Dommeren annullerer det. Målet blir ikke stående.
Jøss! Store innvendinger på gang.
Siden han ikke hadde blåst i fløyta, må frisparket tas om igjen.
Lefter er bak ballen igjen.
Turgay setter opp muren igjen.
Lefter.
Han ser på målet.
Og den er inne! Mål! Ballen er i nettet, kjære lyttere.
Lefter Küçükandonyadis!
Han sendte den andre veien, forbi Turgays venstre og inn i nettet!
Ikke bare en professor, men professor ordinarius!
Og kampen ender uavgjort, 1-1,
med utrolige mål fra Lefter og Metin på hver side.
- Meri, slipp døren. - Gå vekk, Lefter. Forsvinn!
- Slipp! - Forsvinn!
Slipp døren!
Jeg gråter ikke.
Det er uansett ikke noe å gråte over.
Jeg gråter ikke.
- Meri. - Forsvinn, Lefter!
Sett deg. La oss snakke.
Forsvinn, din tufs!
- Du knuser hjertet mitt. - Gjør jeg?
Dette er sånn man knuser et hjerte!
- Ta deg sammen. - Hvor mange ganger har det vært?
- Ta deg sammen. - Ta meg sammen?
Du reiste deg fra bordet, så meg rett inn i øynene
og lot meg være alene midt i restauranten.
Hva slags mareritt lever jeg i her?
- Merimou, vær så snill. - Merimou?
Merimou? Merimou! Hvordan våger du å kalle meg det!
Du er forelsket i fotball, ikke i meg!
Og du... Du kan ikke forelske deg i noen.
Du vil rive deg gjennom alt som kan skade spillet, ikke sant?
Ikke vær latterlig.
Jeg ser alt klart nå, Lefter.
Ikke si noe til Stavrini.
Du trenger ikke å såre henne.
Sommerfuglen lever i tre dager, ikke sant?
Sommerfuglen Meri.
Sommerfuglen!
Skjerp deg!
Jeg måtte.
Jeg måtte dra da jeg så journalistene. Vi har snakket om dette.
Hva har vi snakket om, Lefter?
Har vi snakket om at du dukket opp ut av det blå?
Eller at jeg stolte på deg igjen som den idioten jeg er?
Hva har vi snakket om?
Du hører ikke etter.
Jeg vil ikke skjule oss lenger. Bare sett deg. Stopp. Bare stopp.
Bare stopp.
Jeg har vært alene siden dagen jeg møtte deg.
Jeg nekter å komme på andreplass, Lefter.
Hvem ba deg gjøre det?
Hvem har sagt at jeg kan fortsette å leve slik?
Vi kunne ikke stå imot skjebnen.
Vi var ikke sterke nok.
Du er ikke alene.
Vi sviktet begge to.
Det er den eneste sannheten.
Og du må gjøre det som kreves. Så enkelt er det.
Jeg trenger ikke å gjøre noe som helst.
Jeg vil ikke ødelegge noens liv.
- Jeg vil ikke være skyldig i det. - Du er ikke skyldig i noe.
Og vet du hva?
Du elsker kona di så høyt.
Meri.
Vær så snill.
Så...
...bare gå.
Det er over.
Hvordan går det?
Ömer, ta dette og del det med vennene dine.
Og du, ta med forloveden på middag. Du henger alltid her.
Tusen takk.
Ikke kil meg! Kom hit, dere to.
Kjære lyttere, vi må avbryte spillelisten vår
for å dele alvorlige nyheter.
En bombe eksploderte klokken 00.04. i Thessaloniki,
i hagen mellom huset hvor den store Atatürk ble født,
og det tyrkiske konsulatet,
og knuste vinduene til vår aktede grunnleggers hjem...
Hvem våger å røre Atatürks hus? Umulig.
Det er helt utrolig.
Venner, de bombet Atatürks hus.
- Skal vi forbli tause? - Nei!
- Bu! - ...og det forblir tyrkisk!
Kypros er tyrkisk og forblir tyrkisk!
Vekk med grekerne!
- Død over grekerne! - Død over grekerne!
- Gir vi etter for gresk okkupasjon? - Nei!
- Gir vi etter for grekernes trusler? - Nei!
Kypros er tyrkisk, og det vil forbli tyrkisk!
Vekk med grekerne!
Død over grekerne!
Kom igjen!
Stavro.
Det er...
Det er noe jeg må snakke med deg om.
Jeg burde sagt det for lenge siden.
Tilgi meg.
Lefter, gå inn igjen.
- Hva er det? - Bare gjør det! Nå!
Hva er det, Ömer?
Linjen er død.
Jeg går og sjekker det.
Kanskje du bør la være. Ömer var ute av seg.
- De må vekk! - ...og det forblir tyrkisk!
Kypros er tyrkisk og forblir tyrkisk!
Ikke la en eneste en bli igjen!
Slutt å lyve!
Ikke gjør det! Ikke!
Død over grekerne!
Hva skjer, Lefter?
- Lefter. - Hysj.
Mor Maria, hjelp oss.
Der er Lefters hus!
Mor Maria, hjelp oss.
Kom igjen!
Vi går ned i kjelleren.
Kom igjen!
Hysj! Dette er Lefters hus!
- Han er jo fra Fenerbahçe! - Han er også greker!
- Ikke gjør det! - Kom igjen!
Kom igjen.
Her. Pass deg. Kom igjen.
- Ingenting vil skje. - Det går bra.
Lefter.
Hysj, Stavrini. Bare vent her.
Bli her, vær så snill.
Jeg ber deg.
- Det går bra. - Straks tilbake.
- Lefter. - Vær så snill.
Det kommer til å gå bra.
Lefter.
Pappa.
Drittsekker! Hvordan våger dere?
Ta dem! På baksiden!
- Ta dem! - Lefter!
Lefter! Lefter, det er oss! Åpne døren!
Lefter!
Min venn.
Det går bra.
Rolig.
Kommandant.
Går det bra, Lefter?
Ja. Det går bra med oss.
Stavrini og barna?
De er også uskadd. De er i kjelleren.
Det går bra med dem.
Kan du gi meg navnene deres?
Det var for mørkt.
Jeg så ikke hvem de var. Jeg kunne ikke se dem.
Fortell meg sannheten.
Jeg gjør det. Jeg så dem ikke.
Lefter.
Hvordan er det mulig?
Jeg så dem ikke. Jeg gjorde bare ikke det.
Se på dette stedet. De var i hagen din. Bare si det.
- Kaptein! - Lefter!
- Hva skjer? - Lefter!
Vi er her, Ordinarius! Skadet de deg?
Overlat det til oss. Vi tar oss av det.
Unna vei! Han er ingen utlending! Han er Lefter!
- Hold kjeft! Han er tyrkisk! - Stopp, İhsan.
İhsan, de er ikke skurkene.
De er med oss.
- Det var ingen bombe. Det er en løgn. - Greit.
- Det er løgn. - Ja.
- En løgn. - Greit.
Mustafa Kemals hjem er intakt.
- Ja. - Ingen bombe.
- Greit. - Det er en løgn. Det var ingen bombe.
Ingen bombe. Det er bare løgn.
Hva skal jeg si nå?
Takk. Jeg setter pris på dette.
Kan dere ikke komme inn?
Vi holder vakt til i morgen. Bare gå, du.
Rulamou!
Aliki!
Kjære gutten min.
Gærne gutten min.
Jeg gjemte brevet her
fordi jeg ville si det som var usagt mellom oss.
Og jeg ba til Gud om at du vil finne det i ditt verste øyeblikk.
Jeg håper det var det som skjedde.
Jeg er for syk. Jeg har ikke mye tid igjen.
Husker du hvordan jeg så den andre veien når du lyktes?
Innerst inne var jeg stolt av deg.
Jeg var like stolt som jeg var sint.
Hvis du var her, ville jeg bedt deg være en bra mann og et anstendig menneske.
Men du er allerede en bra mann.
Et anstendig menneske.
Du er sønnen min.
Jeg ville så gjerne gå med denne skjorta, men staheten lot meg ikke gjøre det.
Jeg er kraftig bygd.
Den vil se bedre ut på deg.
Din far, Hristo Küçükandonyadis.
KYPROS ER TYRKISK
Hallo, frue.
- Vet du hvor Meri er? Er hun her? - Meri er borte, gutten min.
Hvordan da? Hvor ble hun av?
Vennligst si noe.
Har hun det bra? Hvor ble hun av?
Hun dro til İzmir i morges.
- Men jeg håper... - Ikke vær redd. Hun ble ikke skadet.
Har du adressen hennes?
Nei, jeg har den ikke.
Vær så snill.
Jeg har den ikke.
Vår elskede Zeki Müren synger for dere.
"Dine øyne gir meg liv, men å elske deg vil være min død."
Kan vi holde dette mellom oss, Pedro?
Greit.
Lefter!
Kjære lyttere, på grunn av den tunge snøen som falt i Istanbul i går kveld,
er kampen vår mot det ungarske fotballandslaget
blitt utsatt til et senere tidspunkt.
I mellomtiden besøker det ungarske laget İzmir
og vil spille vennskapskamper mot İzmir-laget.
Velkommen.
Kampen ble utsatt igjen.
Den skjer neppe før snøen slutter.
Bedre sent enn aldri.
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor gidder du å lage mat når du vet at jeg kommer mett hjem?
- Jeg liker å... - Ikke gjør det!
Ikke gjør det.
Nok får være nok.
Slutt med det.
Jeg er mett.
Du er ikke mett.
Jeg vet du ikke kan leve uten henne.
Du har prøvd å skjule det.
Men jeg visste det hele tiden.
Helt til jeg så bildene av dere, trodde jeg det kunne ta slutt en dag.
Det er lettere å bare akseptere det.
Hvis noen hørte det, ville de fordømt meg.
Men...
Jeg vet ingen annen utvei.
Du og jeg vokste opp sammen.
Hvilke bilder? Du tar feil. Det finnes ikke...
Nok, Lefter!
La meg snakke ferdig.
Vær så snill.
Du torturerer deg selv.
Livet er ikke så langt som du tror.
Det var her vi bestemte oss for å forlove oss.
La oss si farvel her. La oss skille oss.
Nei.
Jeg treffer henne ikke. Jeg vet ikke engang hvor hun er.
Jeg treffer ikke Meri.
Hva så?
Hun er i hjertet ditt.
Meri.
Så det er navnet hennes. Meri.
Vi kunne lett etter henne sammen.
Men du har funnet henne.
Jeg er ikke sint på deg.
Tolv dagers snøfall i Istanbul har endelig tatt slutt,
og det ungarske laget fløy til Istanbul i dag.
Ungarns "gull-lag",
som har fått kallenavnet "De magiske madjarene",
ledet av kaptein Puskás,
valset over motstanderne sine
og scoret totalt 23 mål mot İzmir og Ankara.
Fotball er din første kjærlighet. Jeg er på andreplass.
Du elsker kona di så høyt.
Jeg nekter å komme på andreplass, Lefter.
Jeg vil aldri se deg igjen.
Tyrkisk yngel!
La oss si farvel her. La oss skille oss.
Har du et øyeblikk til din kjære venn?
Hvordan fant du meg?
Det var ikke vanskelig.
Stavrini sa det.
Hun vil skilles.
Barndomskjæresten min sa at hun vil skilles.
Hva forventet du? Det må ha vært tøft for henne.
Skulle ønske hun hadde slått meg.
Et godt, tungt slag.
Pang! Sånn som det.
Hvis du trenger en smekk, kan jeg gi deg det.
Sånn, ja. Kom igjen.
Du må overlate noen ting til tiden.
Er du ikke sint på meg, din surpomp?
- Vel? - Tja...
Du aner ikke, men...
...det endrer ikke det faktum at du er en del av meg, dessverre.
De som elsket meg, vendte meg ryggen over natten.
Guttene jeg ga lommepenger til...
Har de noen gang akseptert meg?
Hva? Eller vil de steine huset mitt igjen hvis de får sjansen?
Litt av en gåte.
Sa du ikke at dette skjer i alle samfunn?
- Sa du ikke det? - Nei.
Det var den patriotiske sønnen til den fattige fiskeren Hristo.
Og han vil si det til han dør.
Men jeg?
Jeg er bare en drittsekk.
Stavrini visste om alt.
Kom igjen. Kom deg opp. Opp.
Lefter.
Se på meg. Kom hit.
Hvil deg litt, ok? Ta deg sammen. Jeg blir hos deg.
Når du våkner i morgen, går og gjør det du gjør best.
Vis krefter igjen.
Applaus for grekeryngelen Lefter,
og tyrkeryngelen Lefter vil vise krefter!
Og det er mål!
Jeg har blitt İhsan.
Du skjønner ikke, din utlending.
Nei, virkelig ikke.
Men i morgen er en stor dag. Det stemmer vel?
Ja.
Du vet den trøya du er så glad i?
Ta den på deg.
Gå på banen og gjør det du elsker høyest.
Spill fotball.
Og vis verden hvordan det skal spilles, grekergutt.
Her er vi, kjære lyttere.
I dag er den viktigste kampen i fotballens historie.
Det er et enormt publikum på Mithatpaşa stadion i dag.
Fotballfans som har ventet ved porten siden i går kveld,
tross den harde vinteren, er nå på plass og venter på landslaget.
Det er på tide å kunngjøre oppstillingen.
Trener, det er fortsatt god tid. Kan vi ikke vente litt lenger?
Han må være på dødsleiet hvis han ikke er her.
Jeg vet det. Men vi har ikke mye tid igjen.
Startoppstillingen vår er ikke blitt kunngjort ennå.
Men vi tror at landslaget vil starte med Turgay,
Ali Beratlıgil, Ahmet Berman, Betong Mustafa,
Naci, Nusret, İsfendiyar, Coşkun Özarı, Kadri,
Metin Oktay og Lefter Küçükandonyadis.
Lefter er ikke her. Dette er utrolig.
Gi oppstillingen til pressen.
Metin.
Er vi sammen om dette, bror?
Må du spørre, bror? Uten tvil. Men jeg skal vise deg etter kampen.
La oss vise det ungarske forsvaret Lefter og Metin først, ok?
- Greit, bror. - Kom igjen!
Tyrkia! Tyrkia!
Landslaget vårt går ut på banen til stor jubel.
I dag møter de Ungarn, det beste laget i verden,
og deres legendariske kaptein Puskás.
Tyrkia! Tyrkia!
Lagene hilser publikum.
Tyrkia! Tyrkia!
Alt er klart for kampen.
Puskás har kommet til midtbanen for avsparket.
Ungarerne starter kampen.
De går til angrep med en gang.
Czibor kommer inn fra venstre ving.
Pasning til Puskás. Nacis takling nytter ikke.
Puskás går inn på 16-meteren. Et kraftig skudd!
Turgay! Bra jobbet, Turgay. En flyvende redning. Bravo, Turgay.
Rett i brystet.
Turgay med lang klarering.
İsfendiyar får ballen. Lantos forsvarer ham.
Han går forbi. Han løper nedover høyre ving.
- İsfendiyar! - İsfendiyar krysser.
Lefter kommer inn og skyter!
Mål!
Lefter scorer!
Tyrkia leder 1-0.
Mithatpaşa er i fyr og flamme, kjære lyttere!
Klokken markerer det 41. minuttet. En lang ball til Lefter.
Han unnslipper motstanderen.
Kom igjen, Lefter!
En hard takling. Det er straffe!
Lefter er på bakken og vrir seg av smerte.
Spillerne og publikum er engstelige.
Legeteamet går inn på banen.
- Går det bra? - Det går bra.
Lefter sier han kan fortsette.
Kom igjen!
Og Lefter reiser seg til stor applaus.
Han plasserer ballen.
Han går tilbake. Publikum biter negler.
Alle holder pusten.
Han skyter og scorer!
Mål! Lefter scorer igjen, og stillingen er 2-0!
Landslaget vårt stormer inn i andre omgang.
Metin ber om ballen.
Han skyter og scorer!
Mål! Metin Oktay!
- Bror! - Bror!
- Vi klarte det! - Ja!
- Vi klarte det, bror! - Ja, bror!
Metin Oktay scorer det tredje, så det blir 3-0!
Tyrkia! Tyrkia!
Og dommeren blåser i sluttfløyta.
Til tross for det siste målet fra Puskás slår vi ungarerne 3-1
med to mål fra Lefter og ett fra Metin.
Mithatpaşa går amok, kjære lyttere.
Denne seieren vil bli skrevet med gylne bokstaver
i fotballens historie, kjære lyttere.
- Bra jobbet. - Bravo, Metin.
- Godt gjort, Metin. - Takk.
Hvor er Lefter?
DET TYRKISKE LANDSLAGET SLÅR UNGARN 3-1
İZMİR BEFOLKNING: 910 496 - 2 M.O.H.
Jeg kommer! Et øyeblikk!
Du tømte flasken, Lefter.
Vent litt, Lefter.
Hvordan kunne du skjule dette, Merimou?
Jeg kunne ikke føde Lefter i Istanbul.
For hvis jeg hadde blitt der...
...hadde jeg løpt til deg.
Kom hit, du.
Kom hit.
Lefter, hva?
Dere vil ikke være alene lenger. Vi skal tilbake til Istanbul sammen.
FEM ÅR SENERE
Dette er ikke kjærlighet.
Vær så snill.
Vi skulle aldri kommet tilbake fra İzmir.
Det er så lett for deg!
- Dette er ikke den Meri jeg kjenner. - Nei, det er akkurat slik Meri er!
Kan jeg gi deg en siste klem?
Jeg er så lei av dette.
Jeg også.
Bare gå din vei.
Sønnen vår kan ikke vokse opp slik.
Jeg kan ikke gjøre dette mot ham.
Han er sønnen min også!
Har du plass til sønnen min i sommer...
...og til meg for alltid?
Frokosten er klar. Kom inn.
- Pappa! - Pappa!
Aliki! Rulamou!
- Pappa! - Du har blitt så høy!
Kom hit.
Jeg har savnet dere. Jeg tenkte vi skulle møtes her.
Betyr det at du skal bli hos oss for alltid?
Pappa, du kan hvile lykkelig nå.
Jeg holdt løftet.
HRİSTOFİS KÜÇÜKANDONYADİS
GRUNNSKOLEDIPLOM
Jeg kunne ikke bli en ekte professor.
Men de kaller sønnen din Ordinarius.
Jeg er 39 år gammel nå.
Tiden er like nådeløs for meg
som den er for alle.
Jeg kan ikke kontrollere ballen slik jeg vil lenger.
Men nå...
Tiden er inne, far.
Vær hilset fra Mithatpaşa stadion, kjære lyttere.
I dag, for første gang i tyrkisk fotballs historie,
skal en spiller spille jubileumskamp.
Vår Ordinarius, Lefter, sier farvel til fotballen i dag.
Ordinarius! Ordinarius!
Han har spilt 615 kamper i Fenerbahçe-trøye
og 50 kamper med landslaget.
Han har scoret 445 mål totalt.
Vi sier farvel til Lefter med tårer
sammen med fansen på stadion og lytterne på radioen.
Tyrkisk fotballs professor ordinarius
løftes opp på skuldrene til både Fenerbahçe og Beşiktaş-spillere.
Hristo, ser du på? Ser du dette, Hristo?
Lefter! Lefter!
Du har ventet lenge nok, min venn.
Send den til Lefter, han mangler ikke krefter!
Med klassikeren "send den til Lefter, han mangler ikke krefter"
har han blitt et kjent navn i tyrkisk fotballs historie.
Fotballens professor ordinarius,
Lefter Küçükandonyadis,
du vil bli dypt savnet
og husket for alltid.
Tekst: Aleksander Kerr