Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ett av de största namnen i vår fotbollshistoria,
Lefter Küçükandonyadis, även känd som Ordinarius, kommer hem idag.
Ordinarius återvänder till sitt land och sitt lag Fenerbahçe
efter två framgångsrika år
med fotbollsklubbarna Fiorentina i Italien och Nice i Frankrike.
- Välkommen. - Tack.
Är det sant att du avvisade Madrid för Fenerbahçe?
Så skulle jag inte säga. Jag tackade för erbjudandet.
Varför tackade ni nej? Var det för Fenerbahçe?
Det är Madrid trots allt.
Det var både för mitt land och mitt Fenerbahçe.
Jag har saknat dem båda.
Från och med idag till tidens slut, är jag med Fenerbahçe.
- Bravo, Lefter! - Bravo!
- Lefter, kan vi ta ett sista foto? - Självklart.
- Bravo, Lefter! - Bravo!
- En sista fråga, Lefter. - Titta hit!
- En fråga till, Lefter! - Lefter!
Ett foto till!
- Lefter, titta hit! - Här borta!
- Ett foto till! - Lefter!
LEFTER: THE STORY OF THE ORDINARIUS
Det är Lefter!
- Lefter! - Välkommen, herrn.
Kan vi få en autograf?
Hej, mina damer. Självklart.
- Tack så mycket. - Han är så stilig.
- Tack så mycket. - Här.
Varsågod. Vems penna var det?
- Ha en bra dag. - Tack så mycket.
Tack.
- Välkommen, herrn. - Hej.
- Hej, Lefter! - Hallå.
Varför tvingade du hit mig? Jag är upptagen.
Vi kunde ha träffats efteråt.
Jag ville att de skulle träffa min vän. Är det så farligt?
Efter intervjun ska jag ta dig till ett fantastiskt ställe.
- Så gör vi. - Ja.
Vi har ändå saker vi måste prata om.
- Som vadå? - Som det du har dolt för mig.
- Hej, Lefter. - Hej, Halit.
- Välkomna. - Tack. Min käre vän Hasan.
- Hej. Halit Kıvanç. - Hej.
Okej, Lefter. Vi är redo för dig.
Fotboll är mitt liv.
Jag brukade sova med bollen när jag var liten.
Min mamma tjatade alltid om det. "Du är den busigaste pojken nånsin!"
Och min far sa att riktiga män inte jagar efter en boll.
Han ville aldrig att jag skulle spela.
Jag är inte arg, Lefteri mou.
Din lärare ringde idag. Hon berättade nåt intressant.
Hon sa att du är bra på matte.
Hon sa att du löser alla uppgifter men inte som hon lärt dig.
Andra skulle kunna se dig som en fuskare.
Men jag gjorde som hon sagt.
När jag var i din ålder sa min far att jag skulle bli fiskare.
Du vet, gamla tider.
Det fanns inga skolor, inga alternativ. Jag hade ingen annan väg.
Men det har du. Och din väg är bestämd nu.
Men min bror får ju, pappa.
Lyssna på mig.
Gud gav dig den här gåvan, inte din bror. Du måste studera mycket.
När jag lyssnade på din lärare, föreställde jag mig dig som ingenjör.
Eller kanske arkitekt eller professor. Så tänkte jag.
Lova mig en sak.
Du kommer väl att göra stackars Hristos glad?
Pappa, om jag pluggar mycket, får jag spela fotboll när jag vill?
Självklart tar du efter mig.
Jag döpte dig till Eleftherios.
Han skulle vara fri som sitt namn. Som man bäddar, får man ligga, Hristo.
Okej, din envisa åsna. Så här gör vi.
Du får spela lite på helgerna.
- Okej? Blir det bra? - Okej.
Det är min grabb det.
Jag lyssnade såklart inte på min far.
Jag fortsatte att jaga bollen.
Vi gjorde bollar av våra mödrars strumpor, även om det innebar att få stryk.
När jag fyllde och band den till en boll, var jag överlycklig.
Som barn var läderkulan en ouppnåelig dröm för mig.
För vi var fattiga.
Fint läder är såklart dyrt.
- Var är Lefter? - Nu kör vi!
Säg mig, Emin. Vilka är huvudingredienserna i ett mål?
- Hur skulle jag veta det? - Ni kan också svara.
Ni misslyckades.
- Nummer ett, kraft! - Vad i...
Nummer två, skicklighet.
Nummer tre, självförtroende.
Och sist men inte minst, när målvakten minst anar det,
ett överraskningsskott!
- Alltså! - Vi är på stranden.
- Ska vi inte spela? - Nej.
Laguppställningen!
Tufan, İshak, Dimitri, Agop, Koço, Ali, Emin, Hasan,
och Lefter!
Sluta skrika, İhsan.
Tyst! Lefter kallade hit mig.
Jag är er domare. Jag är er premiärminister!
Kolla här, grabbar. Hasan!
Fånga!
Du skulle inte ens passa som målstolpe!
- Nu badar vi! - Ja.
- Hasan, ta bollen! - Kom igen!
Kom igen, grabbar.
Du, Lefter! Du gjorde alla mål igår igen. Eller var det idag?
- Kör! Här kommer Lefter! Och han gör mål! - Kom hit!
Du är den vackraste tjejen här.
- Har jag sagt det? - Ja.
- Lefter! - Jag kommer!
Du skulle följa med och fiska idag. Hände det nåt?
Idag, pappa...
En pojke lovar saker, men en man håller sina löften.
Herrn går till stranden på lördagar, pappa.
- Restaurang Yelken betalar ikväll. - Det sa de förra veckan.
Kostas gav dem inte fisk, så nu blev det så.
Varje dag äter vi det som andra inte gör.
Säg det igen, Eftimia,
så att alla hör.
Lefter hörde inte.
Vet du vad maten du hånar säljs för på andra sidan havet?
I krigstider också.
Tänk på vad du säger. Folk kämpar mot svält.
Förlåt mig, pappa.
Jag menade inte så.
En dag kommer alla att se hur värdefullt det här är.
Ni kommer att inse att jag hade rätt.
Vill du inte bli fiskare?
Då borde du ha studerat.
Njut av maten.
Jag går ut, Argiro.
DEN NATIONELLA DIVISIONEN ÄR SLUT
FENERBAHÇE BLIR MÄSTARE
Lefteri mou.
Min pojke.
Du oroar dig över din far. Eller hur?
Du vet hur envis han är.
Ni är likadana.
Du kan fiska på måndag
och gottgöra honom.
Han förlåter dig säkert.
Ska du till Taksim igen imorgon?
Mamma, låt bli.
- Jag har pengar. Vad gör du? - Ta dem. Du behöver dem.
Slösa inte tid. Ta expressfärjan tillbaka.
Se så, sov lite. Vi ska upp tidigt.
Det finns en sak vi aldrig får glömma medan vi lever i krigets skugga.
Fadern är hemmets överhuvud.
Barnen lyssnar på fadern.
Fadern älskar och skyddar familjen.
Och familjen älskar och respekterar fadern.
Stavrini.
Jag har nåt viktigt att berätta ikväll.
Vad är det?
Nåt som är lika vackert som du är.
- Tack. - Stavrini!
Kom, gumman.
- Vi ses - Ja.
Lefteri mou.
Pappa.
- Ha en bra dag. - Detsamma.
- Prästen talade klokt. - Ja.
- För de som förstod, såklart. - Det är viktigt att förstå.
Att lyssna är en sak, att förstå är en annan.
Jag hörde att det är fest hos Madame Sofi ikväll.
Ja.
Alla dina jämngamla har tagit examen.
Jag hörde att Hasan var bäst i klassen. Vad kul.
Ska du också gå?
Jag går varje år, pappa.
Som en som inte ens gick ur grundskolan.
Jag har inget att skämmas för.
Nej, just det. Du har blivit öns bästa målskytt.
Jag kunde inte vara stoltare. Bra gjort.
Hur kom vi ens in på det?
Argiro mou.
Pano! Du, Pano.
- Hur mår du? - Hur så?
- Jag måste fråga dig en sak. - Ja?
Beyoğluspor vill värva en spelare, eller hur?
Kan du prata med herr Gündüz?
Skulle vi värva dig, ö-spelare?
Som om den store Gündüz Kılıç skulle gå i god för dig.
Visst. Fortsätt att vara bollkalle på Taksim-stadion, okej?
- Du, ö-spelaren. - Vad?
Han vill inte ha dig. Sluta insistera.
Det finns andra lag för dig där ute.
Skit i det.
Men om du ändå vill dit,
ta mina nya läderskor så att de får se en riktig fotbollsspelare.
- Tack, Dimitri. - Bry dig inte om din bror.
- Bli inte sen ikväll. Våga inte bli sen. - Vi ses ikväll.
Du skulle bara våga.
TAKSİM-STADION
Herr Ziya!
- Var det inte en vänskapsmatch? - Hämta andan först.
- Säg inte att den blev inställd. - Nej. De är där inne och gör sig redo.
Och Pappa Hakkı? Är han också här?
Nu kommer de.
- Kom igen, killar! - Kom igen!
Ta inte den blå. Den här passar dig bättre.
De är ändå omoderna. Jag har sagt åt dig att slänga dem.
Usch! Ingen av dem ser bra ut, Ayten.
Jag måste vara vacker för Lefter ikväll.
Släpp honom inte. Lämna inte din markering.
- Här. - Nu! Skjut!
Ta det lugnt! Frispark.
Şakir! Var inte en orm!
- Orm? Nu gick du för långt. - Än sen?
- Vakta din tunga. - Gör det själv.
Passa dig. Vad är det du säger?
Sluta, killar!
Vad är det för fel på er? Vad är det här?
Şakir, du är ute.
- Kapten, snälla... - Jag sa att du är ute!
Men, kapten...
- Ta ut honom också, så det blir rättvist. - Vi kan inte spela så.
- Killar! - Lugn.
Lugn.
Lyssna nu. Jag svär att jag sparkar ut er,
samlar tio killar från gatan och spelar med dem.
Unge man, kom hit.
Jag pratar med dig.
- Mig? - Ja, dig.
Vill du förbli bollkalle? Kom.
Jag är redan med i öns A-lag.
Perfekt. Kom hit.
- Jag? - Kom, sa jag!
Şakir, ge honom din tröja.
- Du spelar. - Kapten...
Lägg av! Ge den till honom!
- Jag är ledsen, Şakir. - Han kommer inte att spela.
Du ger din tröja till Şakir. Du är med i andra laget nu.
Deras skor är som båtar. De passar inte dig.
Vi har inga i reserv heller.
Jag är van. Det är okej, herrn.
- Kan du spela i de här? - Ja.
Gör dig redo då.
Tillbaka till era positioner. Vi fortsätter! Spela schyst!
Jag kan inte gå ikväll.
Ge mig den där.
Som en sann modeikon lever jag för stunder som dessa, hjärtat.
Jag undrar vad Lefter vill säga.
Han memorerar säkert sitt tal nu.
Om du är så här nervös, hur känner då han?
- Passa! - Här borta!
Mål!
Hör ni, var är grabben?
Han hade redan gått när vi kom in.
- Herr Onnik, ett ögonblick, tack. - Ja, Ziya?
Pojken ni frågade om är Lefter.
Han skämdes för att ha gjort mål i Hakkıs närvaro. Han sprang iväg.
Jag tar tröjan, herr Ziya.
Ha en fin kväll.
Detsamma.
- Var är Stavrini? - Var har du varit?
- Broder... - Ta av den.
- Sluta. - Gör det.
- Pano! - Vad har han gjort?
Säg åt honom att inte röra mina kläder. Han gömde dem också.
- Var har du varit? - Släpp det.
Skitstövel!
Bror!
- Idiot. - Sluta bara.
Vad arg han var.
Oj, Selim. Vad stiliga ni är.
Och du ser hemsk ut. Dimitri, titta på honom.
Det luktar här.
Det luktar...
...som fisk.
Jag känner en doft av snobbig privatskolepojke.
Jaha, var det ni? Det måste det vara.
Bla, bla, bla. Är det vad du tror, iranier?
Dimitri.
Vet du vad?
Ditt dyra rakvatten och min fiskdoft matchar perfekt.
Kom hit. Nu gör vi upp.
Du är så vacker.
Och du är väldigt stilig.
Den frid jag känner är obeskrivlig.
Du skulle väl berätta nåt för mig?
Ses vi där bak om en stund?
Jag lovar inget.
Du kan väl berätta nu?
- Ska jag? - Ja.
Om jag skulle be dig att förena dig med mig, skulle du det?
Det var det.
Om du vill det, förstås.
Tack för dansen.
Du svarade inte.
Åh, Ayten!
Vad hände? Varför är du sån här?
Sa Lefter nåt dumt? Berätta. Jag ska slita huvudet av honom.
Nej. Ayten...
Han frågade...
Han sa: "Om jag skulle be dig att förena dig med mig, skulle du det?"
Jag förstår inte vad det betyder.
- Vad betyder det? - Att han i princip friade till dig.
Du, Lefter.
Jag har övervägt ditt förslag.
Och...
- Faktiskt... - Du vill inte. Uppfattat.
Lefter.
Jag vill förena mig med dig, nu och i all evighet.
Vad sa du?
Jag vill dela livet och allt bortom det med dig.
Du får förena dig med mig var du vill, så länge du gör det.
Men...
Vi måste lösa fiskstanken när vi är gifta.
Ayten! Lefter!
Pappa Hakkı frågar efter Lefter!
Och Müzeyyen Senar letade efter mig häromdan. Kom igen, İhsan.
İhsan?
Lefter! Pappa Hakkı är här och letar efter Lefter!
Han frågade var du var men jag vägrade ge honom din adress.
Vad babblar du om?
Hakkı letar efter dig!
Pappa Hakkı letar efter Lefter!
Lefter.
Vi registrerar dig enkelt som äldre. Så länge du går med i laget.
Prisad vare du.
Du fintade dem fint, vänster och höger. Eller hur?
Dina ben är en gudagåva.
Sätt dig.
Vi hörde att Panini från Beyoğluspor är din storebror.
- Han är grym på planen. - Ja, han är min storebror.
Misstycker han att du går med i ett armeniskt lag?
Det är svårt att få en plats i ett armeniskt lag som grekättling.
Vi diskriminerar inte så i vår familj, herrn.
Jag menar, vi...
Här, ta lite. Fyll fickorna. De är svåra att hitta nuförtiden.
Jag kan inte ge ett svar innan jag frågat min far.
Fyll era fickor. Fyll dem. Ta lite.
- Självklart. - Så, ja.
Få hans välsignelse.
Men du kommer inte att kunna återvända till ön på ett tag.
Du får inte bli distraherad.
Okej. Skräm inte grabben.
Lyssna inte på dem.
Du kommer att vara hemifrån ett tag.
Men du kommer att forma din framtid. Eller hur? Se det så.
Och de tre stora släpper inte en vältränad ung man.
Och Hakkı? Varför tror du att Hakkı besökte ön?
Så du har redan bestämt dig?
Då blir jag kvar utan dig.
Utan mig?
Min tusensköna.
Jag är bara en färjetur bort.
Och vad spelar det för roll så länge jag lämnar mitt hjärta här?
Var inte sån här. Snälla.
Jag kommer aldrig att stå i vägen för dina drömmar.
Jag undrar hur jag ska övertyga far.
Jag får lön också.
De sa att jag var talangfull.
Jag skulle vilja acceptera det om ni tillåter.
Tillåter?
Vem? Jag?
Jag skulle behöva stanna i Istanbul ett tag.
Du var alltid envis. Du har inte förändrats.
Inte jag heller.
Min son skulle bli professor, men det blev han inte.
Sånt är livet.
Tja, om...
Om jag åker, kan jag inte hjälpa er.
Var du här innan?
Jag behöver ingen, och inte pengarna du kommer med.
Var en riktig man och en anständig person. Det är allt jag har att säga.
Lämna mig i fred nu.
Okej, pappa.
Lycka till, min son.
Lefter sa adjö till alla förutom sin närmsta vän.
- Herr Hasan. - Ja, herrn?
Ni kan väl göra oss sällskap? Ert bidrag vore trevligt.
Det kan jag väl inte?
Gör oss sällskap, herr Hasan. Snälla, kom och sitt med oss.
Min närmsta vän har aldrig varit på mina matcher, Halit.
Se till att anteckna.
Jag antar att herr Hasan och ni hade en dispyt om detta.
Låt mig säga så här, herr Halit.
Ni vet hur motstridiga andar komplettera varandra?
Så har det alltid varit med mig och Lefter.
Hans envishet har ofta skrämt mig. Det gör den fortfarande.
Och äntligen levde jag min dröm.
Men från bänken.
Spring inte! Sakta ner!
- Det måste vara frispark! - Frispark! Domaren, kom igen!
Lefter! Ta in Lefter!
- Sätt dig! - Herr Asım!
- Herr Asım... - Domaren!
Hör på. Behåll inte bollen för länge.
Passa ofta. Förstått? Skapa målchanser.
Var inte rädd. In med dig. Ta bollen.
Svik mig inte, grabben.
Oroa dig inte för Asım. Jag sköter honom. Kom igen. Nu kör vi.
Kom igen, var modig.
Slut på första halvlek!
Kom igen!
Han är ju fri.
Kom igen! Domaren!
Det var överdrivet.
- Det är helt klart frispark! - Var inte i vägen, din kloakråtta!
Vad är det?
Kom igen, Lefter. Var modig. In med dig.
Mål!
Ser ni?
Gud allsmäktig!
Bra gjort, Onnik. Bravo. Du lyckades igen.
Lefter! Bra jobbat, grabben!
Två hela månader.
TVÅ MÅNADER SENARE
Äntligen hade jag lite pengar.
Jag var så glad att kunna göra nåt för min familj.
Är de inte vackra?
Åh, Lefter!
Allt är helt fantastiskt.
Vad fin.
Öppna presenten nu.
Åh, min son.
- Gillar du den? - Jag älskar den.
- Bär den när du vill. - Tack.
- Pappa gillade inte skjortan. - Jo, då.
Jag går till honom.
RYSSARNA FÅNGAR DEN TYSKA BASEN
Pappa.
Tro aldrig att denna katastrof kallad krig inte kommer att hitta dig, var du än är.
När en själ är borta, tar det från ditt liv också.
Ordningen förändras.
Det tar från ditt liv.
Det bara fortsätter.
Det tar aldrig slut.
Alla är rädda för skatten.
Tänk om de kommer efter oss också?
- De rör inte såna som vi. - Varför inte?
För stackars Hristo har inget de kan ta.
Hristo! Argiro!
De bröt sig in i folks hus! Kom!
Andra världskrigets utmaningar har känts av i vårt land,
men militären och medborgarna är skyddade.
För att skydda folket och de med fast inkomst
har förmögenhetsskattelagen, som innebär en engångsskatt
på vinsten av tillgångsägare och inkomsttagare,
antagits enhälligt i vår stora nationalförsamling i Turkiet.
Skattelistorna publiceras i Istanbul och andra provinser...
Dimitri!
Lefter.
Enligt kommitténs beslut måste de på listan betala hela skatten...
Adjö, Lefteri mou.
Min vän.
Lefter!
Jag kunde inte sova på flera dar. Inte tysta mitt samvete.
Jag behövde göra nåt.
Min största önskan är
att du accepterar den som vår förlovningsring.
- Mamma! - Lefter! Min son!
- Mamma! - Mamma!
Något har hänt honom. Jag bara vet det. Jag kan känna sånt.
İhsan!
Var är Lefter?
- Lefter gick med i armén! - İhsan!
- Han gick med i armén! - Ledig! Lystring, İhsan!
Eftimia! Pano!
- Stavrini! - Han ville inte göra er upprörd.
Jag skulle komma och berätta tidigt på morgonen.
Tja...
Lefter slog i huvudet när han var liten. Det är därför han är sån här nu.
Varför skulle han annars åka utan att säga nåt?
Jag vet att det handlar om nåt annat. Han tyckte synd om dem som var borta.
Han flyr när han är ledsen.
Och självklart sätter han sitt land över allt annat.
Argiro?
Hristo! Lefter rymde för att gå med i armén.
Bra för honom.
Han borde hålla ett gevär för sitt land istället för att jaga en boll.
- Eftimia! - Lugn, mamma.
Som tur var, var min befälhavare ett fotbollsfan.
Med teamet jag fick sätta ihop,
vann vi varenda lokal- och militärcup eller turnering i Diyarbakır
fyra år i rad.
Därför kommer Diyarbakır alltid att minnas mig,
och jag kommer alltid att minnas Diyarbakır.
Vissa i hans förband kunde inte fatta
att han tog värvning precis när han börjat tjäna pengar.
De var även elaka för att han var grekättling.
Hasan, än sen? Vi håller det för oss själva, okej?
Men mina äventyr som soldat förde mig till min älskade.
Tidningarna skrev om mina bedrifter, vilket fångade Fenerbahçes uppmärksamhet.
När jag återvände, blev jag kallad till en uttagning.
Jag glömmer aldrig den morgonen.
Det är bara en uttagning. Inget är klart.
Det kommer att gå bra.
Jag är orolig för pappa. Han måste göra allt själv nu.
Vi får hoppas på det bästa.
- God morgon. - God morgon. God morgon, hjärtat.
God morgon.
Ska du gå ut, pappa?
Ja. Jag ska ta lite luft.
Men doktorn sa att du borde vila hemma.
Hälsa doktorn.
Okej, pappa.
GENERAL HARINGTON CUP
Kom igen.
Spring.
Bra. Gå förbi.
Ta in den nya.
Sätt in den nya. Anfallare.
Ja, herrn.
Lefter.
Högerkanten, mot Navy Kamil.
Du ska inte spela hjälte. Låt oss se vad du kan.
Kom igen!
Nu kör vi!
Kom igen!
Passa honom.
Kom igen. Kom hit, lille pojk.
Lugn, Kamil!
Så, ja!
Det var perfekt!
Ta honom till mitt kontor.
Välkommen, Lefter.
Tack, herrn.
Slå dig ner.
Jag är väldigt rättfram.
Vi har pratat med tränare Molnár.
Vi vill att du kommer till Fenerbahçe.
Jag hörde att Beşiktaş kallat dig.
Överväger du dem?
Det går inte, herrn. Pappa Hakkı spelar där.
Och?
Jag vet inte vad jag skulle göra om jag spelade vid hans sida.
Jag kan inte matcha hans storhet. Jag hade hellre valt er ändå.
För...
...Fenerbahçe är min högsta dröm.
Berätta i så fall dina villkor. Vilka är de?
Jag kräver inget.
Men...
De sa att pappas behandling och medicin skulle kosta 200 lira.
Jag har inte råd.
Grabben.
Jag talar för mig själv och å Fenerbahçes vägnar,
vi täcker din fars behandling. Oroa dig inte.
Ge mig bara ditt beslut.
Jag ska betala tillbaka min skuld till er.
Och jag lovar på min heder.
Från och med nu ska jag leva för Fenerbahçe.
İNÖNÜ-STADION
Kära lyssnare, det här är Eşref Şefik.
Idag är jag på İnönü-stadion, fylld till brädden av fans.
De två jättarna kommer strax att mötas.
Håll dig till vänster, okej? Stanna på mitten. Försvara!
Båda lagen, vars fans bär gul-blå och gul-röda färger,
är på väg mot mittcirkeln för öppningsceremonin.
Länge leve Fenerbahçe!
De tre domarna tar sin plats på mittfältet för ceremonin.
Lagen hälsar fansen.
Tre gånger för turkisk fotboll.
Leve! Leve! Leve!
Lagen är på plats efter ceremonin.
Fenerbahçes nyförvärv, Lefter Küçükandonyadis,
har tagits med i laguppställningen av tränare Molnár idag.
Fansen väntar ivrigt på att Lefter ska visa vad han kan.
Fenerbahçe börjar med bollen.
Selahattin hittar Lefter.
Lefter kör en tunnel. Han fortsätter.
Heja, Lefter!
Kör, Lefter!
Han glider förbi sin andra motståndare!
Lefter fortsätter att dribbla. Det är otroligt.
Lefter...
Lefter närmar sig straffområdet.
Han fintar.
Han är förbi sista försvararen!
Han skjuter!
Bollen går in!
Mål!
Fenerbahçe leder med ett-noll.
Mål!
Ett otroligt mål, kära lyssnare!
Ge Lefter bollen!
Så gör han målen!
Ge Lefter bollen...
Fansen ropar: "Ge Lefter bollen, så gör han målen!"
Ge Lefter bollen, så gör han målen!
"MOLNÁRS LAG" BÖRJAR SÄSONGEN STARKT LEFTER GLÄNSER
Ett inlägg från höger, Lefter nickar in den!
Det är mål.
Lefter!
DE GULA ÄR PÅ GÅNG
En lobb från höger. Lefter slår en volley.
Mål! Den är inne.
En utmärkt insats av Lefter.
Tränare Molnár betonade efter matchen att han var nöjd med...
Lefter skjuter igen!
Bollen tar i stolpen.
Lefter slår i marken, kära lyssnare.
Fenerbahçes målmaskin. Ett var av Lefter och Halit.
Lefter skjuter!
Han gör mål igen!
Laget lyfter upp Lefter på sina axlar. Han vann matchen.
Fenerbahçe gör hela sju mål.
De gul-blå vann en historisk seger och slog säsongsrekord.
Lefter fintar, skjuter och gör mål! Bollen går in.
DE GULA KANARIEFÅGLARNA ÄR SOM EN TORNADO
Strålande insats av Lefter!
Mål av Lefter!
Fenerbahçe är mästare. De gul-blå firar sin åttonde ligatitel.
Länge leve Fenerbahçe!
FENERBAHÇE ÄR MÄSTARE! DE GUL-BLÅ FIRAR FÖR ÅTTONDE GÅNGEN
Han kan inte prata nu.
Kanske en dag, sa läkarna.
Det är precis vad de sa. "Kanske en dag."
- Mamma, hur mår han? - Kvällen kan bli hans sista.
Pappa.
Har du hört, pappa? De älskade mig i Fenerbahçe.
Hela laget.
"Du är för mycket perfektionist, Lefter."
Det sa tränare Molnár.
Och jag sa: "Jag har fått det från min far."
Jag har goda nyheter.
Din son, Lefter,
har blivit kallad till landslaget.
Kommer du ihåg när du sa
att du inte behövde mig?
Men jag behöver dig, pappa.
Min käre far.
Jag älskar dig så mycket, pappa.
Mer än livet självt.
Bli frisk nu, okej?
Jag vet hur envis du kan vara.
Gör vad du vill, men...
Det vore bra om du blev frisk.
Så att du kan skälla ut mig igen, eller hur?
"Bli inte en man som jagar en boll."
Vad säger du?
Där låg den store Hristo.
Min käre far dog den morgonen.
Det var då Lefter växte upp.
Det var slutet på hans barndom.
Stavro.
Är det inte lite mycket för tre dagar?
Min man ska alltid vara prydlig och ren när han träffar sin kärlek.
Vem menar du?
Läderbollen.
Fotboll är din första kärlek.
Jag har gått med på att komma i andra hand.
Jag undrar om jag begår ett misstag.
Jag kanske inte borde hjälpa dig att se så stilig ut.
Vad händer om jag är stilig?
Berätta.
Vad händer om jag är stilig?
Allas ögon är på dig.
Strunta i dem.
Du är min första kärlek.
Och du blir min sista.
Lefter!
Kära lyssnare,
vårt landslag flyger till Aten idag för en vänskapsmatch mot Grekland.
Det heta diskussionsämnet i Aten har varit att vår spelare Lefter Küçükandonyadis
ska bära landslagströjan för första gången mot Grekland.
- Skeppet kom och tog Lefter! - İhsan, låt mig.
Det stora skeppet kom och tog Lefter!
Min pojke.
Mamma, det behövde du inte. Vad är det här?
Inget är som mammas mat.
Jag la i melass så att du kan springa snabbare.
Vi är stolta över dig.
Ta hand om dig, okej?
ATEN
Lefter, en snabb fråga. Tror ni att vi vinner?
Lefter!
Det turkiska landslaget kommer att vinna med 3-1.
Fikret, Şükrü och jag gör målen.
Lefter, några...
Matchen mellan Grekland och Turkiet börjar strax.
Hela landet väntar vid radion på att matchen ska börja.
Bu!
Och vårt landslag kliver ut på planen, kära lyssnare.
Turkiska yngel!
- Förrädare! - Turkisk avkomma!
Vad är du för en grek?
Det är en stark protest.
Tyvärr, kastas främmande föremål in.
Det är sånt här vi inte vill se.
Ska du vara grek? Skitstövel!
Det är en stor reaktion mot Lefter, snarare än landslaget.
Det här är inte fotboll. Det får det inte vara.
Turkiska yngel!
Förrädare!
Ska du vara grek?
Turkiska yngel!
Och där blåser de igång matchen. Det är ett konstant vrål på stadion.
De grekiska åskådarna protesterar ständigt
mot vårt lag, och särskilt vår spelare, Lefter.
Lefter har bollen. Han glider förbi sin motståndare.
En lång boll till Ahmet. Ahmet tar sig an motståndaren.
Ett bra inlägg! Fikret kontrollerar bollen.
Han skjuter och bollen går i nät, kära lyssnare!
Turkiet leder, ett-noll.
Fikret passar Lefter.
Lefter har bollen igen. En snabb fint från Lefter.
Han går emot motståndaren.
Ännu en fint, men han blir fälld!
Det är frispark!
Men domaren säger fortsätt.
Lefter reser sig.
Vi har bollen igen.
Här!
Lefter vill ha bollen. İsfendiyar.
En lång boll från İsfendiyar.
Det är Lefter. Han skjuter! Den går in! Mål!
Lefter Küçükandonyadis!
Vår Lefters första mål i den mån- och stjärnbeklädda tröjan
går in i Greklands målbur.
I Aten hör man applåder på ena sidan och oupphörliga protester på andra.
Det turkiska landslaget vinner med 3-1 med mål av Fikret, Lefter och Şükrü.
Matchen mellan Turkiet och Grekland slutar med turkisk seger.
Turkiet besegrar Grekland med 3-1.
Målskyttarna är Küçükandonyadis, Kırcan och Gülesin.
RESPEKLÖST MOT LEFTER
VÅRT LANDSLAG BESEGRAR GREKLAND MED 3-1
Titta vad Lefter sa.
Vad är det?
"Jag är glad över att ha tjänat mitt land."
Är allt bra, Lefter?
Ja.
"En kråka vänjer sig aldrig vid en rosenträdgård,
inte heller en näktergal vid en soptunna."
Så brukade pappa säga.
Var är jag nu?
Grekiskt yngel i mitt land, turkiskt yngel här.
Vad gör det mig till?
Titta.
Aten.
Det ser ut som Istanbul.
Mamma brukade säga det.
Jag trodde henne inte. De kändes alltid annorlunda.
Men tydligen...
...är vi likadana.
- Men... - Lefter.
Var vill du vara när du blundar? Det är där du hör hemma.
Kom ihåg det.
Okej.
- Bon appétit. - Välkommen.
Min största supporter, Manol, som jag nämnde, är vår gäst i kväll.
- Trevligt att träffas. - Låt mig tillägga.
Jag är hans fanigaste fan.
Trevligt.
Välkommen. Vi är glada att ha dig här.
Han är en skämtare.
- Det märks. - Ja.
Nå, var var vi?
Jag blev hans närmaste vän på väldigt kort tid, Hasan.
Under lång tid... Går det bra om jag inte säger "herrn"?
- Se på Hasan. - Det är okej.
Det är helt okej, men...
Men du sa att du blev hans närmaste vän på mycket kort tid.
Jag skulle gärna höra alla detaljer nån gång.
Fortsätt.
Han kan inte göra mål utan att se på mig.
Åh, nej.
Det är ingen idé.
Hasan ser aldrig mina matcher. Han gillar inte ens fotboll.
Slösa inte din tid.
Du hörde honom. Jag har aldrig varit på hans matcher.
Så han gör mål när han ska göra mål, Manol.
Ja, det gör han.
Lefter har nya vänner nu. Vi måste acceptera det, eller hur?
Oroa dig inte. Dit du går, går han. Du är den bästa av vänner.
Det är ett uttalande jag kan stå bakom, Pano.
Min käre bror.
Skål.
Vi höjer våra glas för den store spelaren som står ut med att bli utbuad,
bara för att kunna göra sitt jobb.
Endast Gud är stor.
Om du pratar om Grekland-matchen,
så representerade jag bara min nation mot mitt ursprung, det är allt.
Låt de som buade bära skammen.
- Just det. - Precis.
Nån frågade Lefter en gång...
- Nej. - Nu börjar han.
"Var siktar du när du skjuter?"
Och vad sa jag?
Han sa: "Ribban."
De frågade varför.
Lefter sa att om den träffar ribban, säger publiken: "Åh!"
Om den går lite högre, säger de: "Oj!"
Och om den går fem centimeter lägre...
Så blir det mål?
Skål! För Lefter!
Njut, allihop.
Skål.
- Åh, Manol. - Känner Lefter till anekdoten?
Du får fråga Manol. Han vet om jag gör det.
Det gör du.
- Gör jag? - Självklart.
Om du säger det, så.
Mamma!
Lefteri mou.
Mamma!
Rena mig med isop från min synd.
Tvätta mig vit som snö.
Jorden är Herrens, med allt den rymmer,
världen och alla som bor i den.
Må hennes minne bestå.
Må hon vila i frid.
Man kan växa upp och bli en man,
men man är alltid ett barn för sin mor.
Vi kunde inte få Lefter ifrån hennes grav.
Men livet stannar inte upp när man själv gör det.
Det plockar upp dig och placerar dig nån annanstans.
Herr president, ni ger upp på framgång.
Det finns ingen annan förklaring.
Det är din plikt att ersätta de som går, inte min.
Men vi pratar om Lefter här, herrn.
Lefter blir vår första spelare att gå till utlandet för en övergångssumma.
Den första.
Jag hoppas att du vet vad det betyder för vårt lag och vårt land.
Herr president.
Kom in, Lefter. Vi väntade på dig.
Du måste ha hört det. Fiorentina vill ha dig.
För en stor summa, förstås. Trettiofemtusen, för att vara exakt.
Jag blev också förvånad.
De såg mig i Berlin i Tysklandsmatchen.
- När du var sjuk? - Ja.
Två år.
Det är som en livstid.
Jag har sagt åt dig att följa med.
Jag kan inte åka nu.
Du känner till mammas situation.
Jag måste ordna allt först.
Jag kan inte vara ifrån dig
och ön.
Imorgon säger jag att jag inte går. Vi släpper det.
- Nej, Lefter. - Vi släpper det.
Lefter, våga inte.
Du kan inte hindra din framgång.
Du åker dit för oss.
Jag älskar dig.
Kära tittare, professor ordinarius i turkisk fotboll,
Lefter Küçükandonyadis, fortsätter att göra oss stolta
med sin enastående prestation för det kända italienska laget Fiorentina.
Lefter, som kallas "fotbollsmagikern" av italienarna,
svek oss inte i Europa heller.
Med målen han gjorde och sina unika rörelser,
fortsatte han att nästla sig in i Fiorentina-fansens hjärtan.
Så spännande.
Likaså lyckades han göra ett magnifikt mål
i Inter-matchen förra månaden.
Lefter kommer att göra mål! Han kommer att göra mål nu!
Hristo kommer att bli så arg! Lefter kommer att göra mål!
Vi tittar på vår Lefters mål i klippet från den matchen.
Under en Fiorentina-offensiv från höger, hittar bollen vår Lefter i straffområdet.
Lefter eliminerar sina motståndare en efter en med sina unika dribblingar
och gör mål!
Lefter!
FLORENS
Nice har bett oss om Lefter för en rekordstor summa.
Så ryktena stämmer.
Vi slutför detaljerna i kontraktet i slutet av säsongen.
Lefter kommer att spela med oss till slutet av året,
men nästa säsong kommer han att bära Nice tröja.
Nu vill Lefter säga några ord.
Tack.
Hej.
Fiorentina kommer alltid att vara
en av de viktigaste milstolparna i min fotbollskarriär.
Fiorentina-fans och deras kärlek och passion för fotboll
hjälpte mig oerhört under mina ensamma dagar i Florens.
Jag kommer aldrig att glömma dem. Tack för allt.
Det var en härlig tid.
Du vet redan vad som hände efter Italien.
- Okej. Tack för att du kom. - Min vän.
Så? Hur gick det?
Du överglänste mig.
Du hade riktiga klenoder.
Herr Hasan styr samtalet dit han vill, va?
Tycker du inte att du slätade över Italien-delen?
Vad du än tänker, håll det för dig själv.
Eller var det i Frankrike?
Du är inte dig själv sen du kom tillbaka. Tror du inte att jag ser det?
Bla, bla, bla. Vad har du antytt hela dagen?
Jag antyder inget. Jag frågar dig direkt. Vad döljer du för oss, för mig?
Inget. Sluta hitta på.
Lefter, det räcker.
Ibland är det bättre att inte veta om det inte är absolut nödvändigt.
Så ja, det räcker.
Tvärtom, sanningen är alltid bättre än att hålla fast vid en lögn.
Sen när har vi hemligheter för varandra, Lefter?
Varför blir du inte poet, Hasan?
Fegis.
- Vad sa du? - Jag kallade dig fegis.
Du är så feg att du inte ens kan berätta för mig.
Hasan.
Vad du än döljer, ta hand om det.
Och sluta såra alla, Lefter.
TVÅ ÅR TIDIGARE
Det är Lefter, magikern!
- Hej. - Vi avgudar dig, Lefter!
Si. Ja, det är jag. Hej.
Goddag. Tack.
Vad ska jag säga nu?
Kan vi ta ett foto?
Ett foto? Självklart.
- Tack. Ha en bra dag. - Kan vi få autografer?
Goddag.
- Tack. - Tack.
Okej.
Det verkar som om ni måste skriva många autografer idag.
Grattis till framgången.
- Kan jag få ert namn? - Meri.
Trevligt att träffas, Meri.
Jag är både glad och överraskad att träffa nån som talar mitt språk.
Bor ni här i Italien?
Nej, jag jobbar för ett förlag i Istanbul. Jag är på affärsresa.
Vi kan väl sitta ner en stund? Låt mig bjuda på en kopp kaffe.
- Varsågod. - Tack.
Här. Tillåt mig.
Skål.
Meri, gå in.
- Du kan väl stanna tills det slutar regna? - Meri, snälla.
Stäng dörren!
Han följde efter oss.
Tog bilder. Jag ville inte kasta dem.
Vem?
En dåre som försöker sprida falska nyheter.
Nån informatör.
De väntar på att jag ska begå ett misstag.
Och du blev rädd.
Rädd? Det låter inte som jag.
Vad vill du dricka?
Jag måste gå.
Och om jag ber dig att stanna?
Gör inte det.
Snälla.
Kommer det nya mystiska budskap?
Jag måste gå.
Jag kan inte stanna.
Jag är gift.
Ut!
Stick!
Lefter!
Kan jag få en autograf? Jag är ett stort fan.
Självklart.
Varsågod.
Tack.
- Tack. - Ha en bra dag.
Det är Lefter!
Vad du än döljer, ta hand om det.
Och sluta såra alla, Lefter.
Lefter?
Är allt bra?
Det är bara bra.
Lefter!
Du brukade inte röka.
Känner du ens mig?
- Vem är du? - Det räcker.
- Ja, det räcker. - Jag har aldrig ljugit för dig.
Är det vad du står fast vid?
- Betyder inte det nåt för dig? - Nej! Det gör det inte.
Jag vill aldrig se dig igen.
Sagan är över.
Vad menar du med det?
Det var ingen saga. Det vi hade var verkligt.
Du såg så lycklig ut med din fru.
Och det vill jag.
Det har jag alltid velat.
Även i framtiden.
Följer du efter mig?
Jag gjorde det en gång.
Dagen du återvände.
Jag såg dig där.
Och?
Du råkade visa mig hur lycklig du var, Lefter.
Det var säkert en lättnad.
Jag är inte olycklig.
Jag var inte det.
Förrän vi möttes.
- Så det är mitt fel nu? - Det finns ingen skuld i kärlek.
Sluta med ditt nonsens.
Varför följde du efter mig?
Visa dig inte igen! Bete dig som en gift man!
Hade jag inte betett mig som en gift man, hade jag kommit till dig för länge sen.
Men tro mig.
Om jag kunde resa i tiden,
skulle jag återuppleva de dagarna.
Släpp mig.
- Släpp mig, Lefter. - Sluta.
Lefter.
Meri.
God morgon,
Lefteri mou.
God morgon, Meri mou.
Du sov så djupt. Jag ville inte väcka dig.
Jag är så hungrig.
Mina tänder kliar.
Får jag ta en tugga? Bara...
MİTHATPAŞA-STADION
Hälsningar från Mithatpaşa-stadion, kära lyssnare.
Halit Kıvanç här.
Det här är årets match.
Metin på ena sidan, Lefter på den andra.
Metin, jag älskade ditt mål i matchen i İzmir.
Jag var otroligt avundsjuk.
Jag har aldrig sett ett sånt mål. Du är kung.
För att du var där. Lefter tittade. Självklart skulle jag göra mål.
Ditt lag gjorde ett avgörande och ovärderligt drag genom att värva dig.
Välkommen tillbaka till Istanbul.
Tack, Lefter.
Det här är vad vi vill se, kära tittare.
Kom igen.
En ögonblicksbild av evig vänskap mellan eviga rivaler.
Eller hur, Basri?
Can Bartu är igång igen!
Şükrü!
Kom igen nu.
Du har läst hela Koranen. Kom igen.
Turgay, i vilket hörn vill du att jag gör mål i dag?
Sköt dig själv.
Det handlar om mig. Det var därför jag frågade.
- Nu spelar vi! - Nu kör vi!
- Kom igen! - Ja! Kom igen!
De hälsar på publiken tillsammans medan fansen jublar vilt.
De två kaptenerna, Fikret och Turgay utbyter banderoller.
Spelarna är på plats.
Och domaren blåser igång matchen.
Kom igen. Sprid ut er.
Galatasaray bygger upp en offensiv mot kustmålet.
En lång boll till Metin.
Metin går in i straffområdet. Şükrü avleder skottet.
Inget mål?
Lefter har bollen nu. Han är snabb.
Bra uppvisning av Lefter.
Lefter. Lefter avancerar.
Han närmar sig straffområdet från vänster.
Han skjuter! Men den går utanför.
Turgay sätter igång matchen igen.
De gulröda har bollen.
De passar Metin.
Metin Oktay har bollen. Han tar sig an motståndaren.
Han skjuter och gör mål. Det är mål, kära lyssnare.
Du är matchens kung! Den okrönte kungen!
Galatasaray leder ett-noll.
Fenerbahçe sätter igång med avsparken.
En passning till Lefter på vänsterkanten. Han har bollen.
Han chippar mot straffområdet, hittar sin lagkamrat Basri.
Basri... Oj!
Basri är skadad, och allvarligt.
Det såg hemskt ut.
Läkarteamet kallas in på planen.
Du, Basri.
- Du mår bra. - Det gör jag.
Det verkar som om Basri fortsätter.
Bravo, Basri!
Nu har Fenerbahçe en frispark mot målet mot gasverket.
Lefter tar den.
Turgay ställer upp muren.
Lefter tittar mot målet.
Han skickar den mot Turgays högra sida och gör mål!
- Mål! - Det är mål, kära lyssnare.
Mål av Lefter.
Vänta lite!
Domaren dömer bort det. Det är ogiltigt.
Oj! Stora invändningar.
Eftersom han inte hade blåst än, beordrar domaren att frisparken slås om.
Lefter tar den igen.
Turgay ställer upp muren igen.
Lefter.
Han tittar på målet.
Och den är inne! Mål! Bollen går in, kära lyssnare.
Lefter Küçükandonyadis!
Han slår den i andra hörnet den här gången förbi Turgays vänstersida och i mål!
Han är inte bara professor, han är professor ordinarius!
Och matchen slutar 1-1 med otroliga mål av Lefter och Metin från varsitt håll.
- Släpp dörren, Meri. - Försvinn, Lefter. Gå!
- Släpp! - Gå, sa jag!
Släpp dörren!
Jag gråter inte. Nej.
Jag gråter inte.
Det finns ändå inget att gråta över.
Jag gråter inte.
- Meri. - Gå, Lefter!
Sätt dig. Låt oss prata.
Gå, din idiot!
- Du krossar mitt hjärta. - Krossar jag ditt hjärta?
Så krossar man inte ett hjärta, utan så här!
- Skärp dig. - Hur många gånger har det varit, Lefter?
- Ta dig samman. - Ta mig samman?
Du reste dig från bordet, såg mig rakt in i ögonen
och lämnade mig ensam mitt i restaurangen.
Vad för slags mardröm lever jag i?
Meri mou, snälla.
- "Meri mou"? - Snälla.
Meri mou, va? Hur vågar du kalla mig det?
Du är kär i fotboll, inte i mig!
Och du kan inte bli kär i nån.
För du sliter upp allt som kan skada ditt spel, eller hur?
Nu är du löjlig.
Jag ser allt klart nu, Lefter.
Säg inget till Stavrini.
Du behöver inte såra henne i onödan.
Fjärilen lever i tre dagar igen, eller hur?
Fjärilen Meri.
Fjärilen!
Skärp till dig!
Jag var tvungen att gå när jag såg journalisterna. Vi har pratat om det här.
Vad har vi pratat om, Lefter?
Har vi pratat om att du dyker upp helt plötsligt?
Eller hur jag litade på dig igen som den idiot jag är?
Vad har vi pratat om, herr fotbollsspelare?
Du lyssnar inte.
Jag tänker inte gömma oss längre. Sitt ner. Sluta.
Sluta.
Jag har varit ensam sen dagen jag träffade dig.
Jag kommer inte i andra hand, Lefter.
Vem bad dig om det?
Vem sa att jag kan fortsätta leva så här?
Vi kunde inte stå emot ödet.
Vi var inte starka nog.
Du är inte ensam.
Vi misslyckades båda två.
Det är sanningen.
Du måste göra vad som krävs, så enkelt är det.
Inte jag! Jag måste inte göra nåt.
Jag vill inte förstöra nåns liv.
- Jag vill inte göra mig skyldig till det. - Du är inte skyldig.
Och vet du vad?
Du är så kär i din fru, Lefter.
Meri.
Snälla.
Så...
Gå.
Det är slut.
Läget, grabbar?
Ömer, ta det här och dela det med dina vänner.
Och du, ta ut din fästmö på middag. Du hänger alltid här.
Tack så mycket, herrn.
Kittla mig inte! Kom hit, ni två.
Kära lyssnare, vi måste avbryta vår spellista
för att dela allvarliga nyheter.
En bomb exploderade klockan 00.04 i Thessaloniki...
TVÅ VECKOR SENARE
...i trädgården mellan huset där den store Atatürk föddes
och det turkiska konsulatet,
vilket krossade fönstren av vår vördade grundares hem...
Vem skulle våga röra Atatürks hus? Omöjligt.
Det är helt ofattbart.
Vänner, de bombade vår Atatürks hus.
- Ska vi vara tysta? - Nej!
- Bu! - ...och ska så förbli!
Cypern är turkiskt, och ska så förbli!
Grekättlingarna måste bort!
- Död åt grekyngel! - Död åt grekyngel!
- Ger vi efter för grekisk ockupation? - Nej!
- Ger vi efter för hot från grekättlingar? - Nej!
Cypern är turkiskt, och ska så förbli!
Grekättlingarna måste bort!
Död åt grekynglen!
Kom igen!
Stavro.
Jag har...
Jag har nåt viktigt att berätta.
Jag borde ha sagt det för längesen.
Förlåt mig.
Lefter, gå in igen.
- Vad är det, Ömer? - Gå bara! Nu!
Vad är det, Ömer?
Linjen är död.
Jag kan inte bara vänta. Jag kollar.
Lefter, du kanske inte borde. Ömer var helt utom sig.
- De ska bort! - ...och ska så förbli!
Cypern är turkiskt, och ska så förbli!
Lämna inte kvar en enda!
Sluta ljug!
Gör det inte! Nej!
Död åt grekynglen!
Vad är det, Lefter?
Lefter.
Moder Maria, hjälp oss.
Där är Lefters hus!
Moder Maria, hjälp oss.
Kom igen, allihop!
Vi går ner till källaren.
Kom igen!
Tyst! Det här är Lefters hus!
- Men det är Lefter från Fenerbahçe! - Han är också grekättling!
- Nej! Gör det inte! - Kom igen!
Gå, ni.
Här. Försiktigt. Kom igen.
Inget kommer att hända.
Lefter.
Stavrini, vänta här.
Stanna här. Jag ber dig.
- Det är okej. - Jag kommer strax.
- Lefter. - Snälla.
Det kommer att bli bra.
Lefter.
Pappa.
Era jävlar! Hur vågar ni?
Fort, fånga dem! Där bak!
- Ta dem! - Lefter!
Lefter, det är vi! Öppna dörren!
Lefter!
Min vän.
Det går bra.
Lugn.
Befälhavaren.
Är ni okej?
Vi är okej, herrn. Vi är okej.
Stavrini och barnen?
De är också okej. De är i källaren.
De är också okej.
Kan du ge mig deras namn, Lefter?
Det var för mörkt.
Jag såg inte vilka de var. Jag kunde inte se dem.
Säg sanningen, Lefter.
Det gör jag. Jag såg dem inte.
Lefter.
Hur är det möjligt?
Jag såg dem inte, Hasan. Det var så.
Lefter, titta på det här stället. De var i din trädgård. Säg det bara.
- Kapten! - Lefter!
- Vad är det som händer? - Lefter!
Vi är här, Ordinarius! Gjorde de dig illa? Lämna det åt oss. Vi tar hand om det.
Ur vägen! Han är ingen utlänning! Han är Lefter!
- Håll käften! Han är turk! - Sluta, İhsan.
İhsan, de är inte skurkarna.
De är med oss.
- Det fanns ingen bomb. Det är en lögn. - Okej.
- Det är en lögn. - Ja.
- En lögn. - Okej.
Mustafa Kemals hem är intakt.
- Ja. - Ingen bomb.
- Okej. - Det är en lögn. Det fanns ingen bomb.
Ingen bomb. Allt är en lögn.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Tack. Jag uppskattar det.
Ni kan väl komma in?
Vi håller vakt tills imorgon. Gå du.
Rula mou!
Aliki!
Min käre pojke.
Min galna pojke.
Jag gömde brevet här
för jag ville säga vad jag hade lämnat osagt.
Jag bad till Gud att du skulle hitta det när du behövde det som mest.
Jag hoppas att det blev så.
Jag är för sjuk. Jag har inte mycket tid kvar.
Minns du hur jag såg åt andra hållet när du lyckades?
Jag var alltid stolt över dig i hemlighet.
Jag var lika stolt som jag var arg.
Om du var här,
skulle jag säga åt dig att vara en riktig man och en anständig människa.
Men du är redan en riktig man.
Och en anständig människa. Du är min son.
Jag ville desperat bära skjortan,
men den envisa Hristo i mig tillät inte det.
Jag har en stor figur.
Den passar dig bättre.
Din far, Hristo Küçükandonyadis.
CYPERN ÄR TURKISKT
Hej, frun.
Vet du var Meri är? Är hon här?
Meri är borta.
Hur då? Vart tog hon vägen?
Snälla, säg nåt.
Mår hon bra? Vart är hon?
- Hon åkte till İzmir i morse. - Men jag hoppas...
Oroa dig inte. Hon blev inte skadad.
Har du hennes adress? Kan jag få den?
Nej, jag har den inte.
Snälla.
Jag har den inte.
Vår älskade Zeki Müren sjunger för er.
"Dina ögon ger mig liv, men att älska dig blir min död."
Låt oss hålla det här mellan oss. Okej, Pedro?
Okej.
Lefter!
Kära lyssnare, på grund av snöfallet som började i Istanbul igår kväll,
har matchen mot det berömda ungerska fotbollslandslaget
skjutits upp till ett senare datum.
Under tiden stannar det ungerska laget i İzmir
och spelar vänskapsmatcher mot İzmirs samlingslag.
Välkommen.
Matchen sköts upp igen.
Den kommer inte bli av innan det slutar snöa.
Bättre sent än aldrig.
Varför gör du så här?
Varför lagade du mat när du visste att jag skulle komma hem mätt?
- Jag gillar att... - Gör det inte!
Bara låt bli.
Nu räcker det.
Gör det inte.
Jag är mätt.
Du är inte mätt.
Jag vet att du kvävs utan henne.
Du har försökt dölja det.
Men jag har vetat hela tiden.
Tills jag såg fotona på er, trodde jag att det skulle ta slut en dag.
Det är lättare att bara acceptera det.
Om nån visste, skulle de döma mig.
Men...
Jag vet ingen annan värld.
Vi växte upp tillsammans.
Vilka foton? Du har fel. Det finns ingen...
Det räcker, Lefter!
Låt mig prata färdigt.
Snälla.
Du torterar dig själv.
Livet är inte så långt som du tror.
Här bestämde vi oss för att förlova oss.
Vi tar farväl här. Vi skiljer oss.
Nej.
Jag träffar inte henne.
Nej. Jag vet inte ens var hon är. Jag träffar inte Meri.
Vad spelar det för roll?
Hon finns i ditt hjärta.
Meri.
Så det är hennes namn. Meri.
Vi kunde ha letat efter henne.
Men du har hittat henne.
Jag är inte arg på dig, Lefter.
Tolv dagars snöfall i Istanbul har äntligen nått sitt slut,
och det ungerska laget flög till Istanbul idag.
Ungerns "Golden Team",
med det västerländska smeknamnet "De magiska magyarerna",
lett av kaptenen Puskás, körde över sina motståndare
och gjorde totalt 23 mål mot İzmir och Ankara.
Fotboll är din första kärlek. Jag har gått med på att komma i andra hand.
Du är så kär i din fru, Lefter.
Jag kommer inte i andra hand, Lefter.
Jag vill aldrig se dig igen.
Turkiska yngel!
Vi tar farväl här. Vi skiljer oss.
Har du tid för din kära vän?
Hur hittade du mig?
Det var inte svårt.
Stavrini berättade.
Hon vill skiljas.
Min barndomskärlek sa att hon ville skiljas.
Vad förväntade du dig? Det måste ha varit svårt för henne.
Jag önskar att hon hade slagit mig.
En rejäl smäll. Pang! Bara så där.
Om du behöver en örfil, så fixar jag det.
Så, ja.
Kom igen nu.
Allt har sin tid.
Är du inte arg på mig, din surpuppa?
- Va? - Ja, du.
Du anar inte, men...
...det förändrar inte det faktum att du är en del av mig, tyvärr.
De som brukade älska mig, vände mig ryggen över en natt.
Pojkarna jag gav fickpengar till...
Har de nånsin accepterat mig?
Eller kommer de att stena mitt hus igen om de får chansen?
Vilken gåta.
Sa du inte att sånt händer i alla samhällen?
- Eller hur? - Nej.
Det var den patriotiske sonen till den stackars fiskaren Hristo.
Han fortsätter att säga så tills han dör.
Men jag?
Jag är bara ett svin.
Stavrini visste om allt.
Kom igen. Upp med dig.
Lefter.
Se på mig. Kom hit.
Gå och lägg dig, okej? Ta dig samman.
Jag stannar här hos dig.
Och när du vaknar imorgon, gå och gör det du gör bäst.
Gör mål igen.
Passa till grekynglet Lefter,
så gör det turkiska ynglet Lefter målen.
Mål!
Jag har förvandlats till İhsan.
Du skulle inte fatta, din ajam.
Det skulle jag inte.
Men imorgon är en stor dag.
- Eller hur? - Ja.
Du vet tröjan du älskar så?
Bär den.
Gå ut på planen och gör det du älskar mest.
Spela fotboll.
Och visa världen hur man ska spela, grekättling.
Här är vi, kära lyssnare.
Idag är den viktigaste matchen i vår fotbollshistoria.
Det är en enorm publik på Mithatpaşa-stadion idag.
Fotbollsfans som har väntat vid portarna sen igår kväll trots den stränga vintern
är nu på sina platser, och väntar på vårt landslag.
Pressen behöver laguppställningen.
Det är gott om tid. Kan vi inte vänta lite till?
Han måste vara döende om han inte är här.
Jag vet. Men vi har inte mycket tid kvar.
Kära lyssnare, vår startelva har inte meddelats än.
Men vi förväntar oss att vårt landslag startar med Turgay, Ali Beratlıgil,
Ahmet Berman, Beton Mustafa, Naci, Nusret, İsfendiyar, Coşkun Özarı, Kadri,
Metin Oktay och Lefter Küçükandonyadis.
Lefter är inte här. Det är ofattbart. Ge startelvan till pressen.
Metin.
Är vi i det här tillsammans?
Vad är det för fråga? Utan tvekan.
Men du ska få efter matchen.
Låt oss visa det ungerska försvaret Lefter och Metin först, okej?
- Okej, broder. - Kom igen!
Turkiet!
Vårt landslag kliver in på planen till ett stort jubel.
Idag möter de Ungern, världens bästa lag,
med sin legendariske kapten Puskás.
Turkiet!
Lagen hälsar på publiken.
Turkiet!
Allt är klart för matchen.
Puskás har kommit till mitten för avspark.
Ungrarna sätter igång. De går direkt på offensiven.
Czibor kommer snabbt från vänsterkanten.
En pass till den berömda Puskás. Nacis tackling misslyckas.
Puskás går in i straffområdet. Ett hårt skott!
Turgay! Bra gjort, Turgay. En flygande räddning. Bravo, Turgay.
Mitt i bröstet.
Turgay med en lång utspark.
İsfendiyar får bollen. Han ställs emot Lantos.
Han går förbi. Han rusar längs högerkanten.
- İsfendiyar! - İsfendiyar slår ett inlägg.
Lefter kommer från vänstern. En volley!
Mål!
Lefter gör mål!
Turkiet leder med ett-noll.
Mithatpaşa kokar, kära lyssnare!
Det har gått 41 minuter.
Här är en långboll till Lefter. Han bryter sig loss från sin motståndare.
Kom igen, Lefter!
En grym tackling. Det är straff!
Lefter ligger och vrider sig av smärta.
Spelarna och publiken är oroliga.
Läkarteamet går in på planen.
- Lefter, är du okej? - Jag mår bra.
Lefter kan fortsätta.
Kom igen!
Och Lefter reser sig till stora applåder.
Han placerar bollen på straffpunkten.
Han backar.
Publiken är på helspänn.
Alla håller andan.
Han skjuter och gör mål!
Mål! Lefter nätar igen, vilket gör ställningen två-noll!
Vårt landslag stormar in i andra halvlek.
Metin vill ha bollen.
Han skjuter i mål!
Mål! Metin Oktay!
- Broder! - Broder!
- Vi gjorde det! - Ja!
- Vi gjorde det! - Ja, broder!
Metin Oktay gör tredje målet, och det står nu tre-noll!
Turkiet!
Och där kommer slutsignalen från domaren.
Trots Puskás mål i slutminuterna, besegrar vi ungrarna med 3-1
efter två mål av Lefter och ett av Metin.
Mithatpaşa kokar, kära lyssnare.
Den här segern kommer att skrivas med gyllene bokstäver
i vår fotbollshistoria, kära lyssnare.
- Bra jobbat. - Bravo, Metin.
- Bra gjort, Metin. - Tack.
Var är Lefter?
TURKIETS LANDSLAG BESEGRAR UNGERN MED 3-1
BEFOLKNING: 910 496 HÖJD ÖVER HAVET: 2
Jag kommer! Ett ögonblick!
Du har precis druckit upp, Lefter.
Lefter, vänta, gubben.
Hur kunde du undanhålla det här för mig?
Jag kunde inte föda i Istanbul.
För om jag hade stannat...
...hade jag sprungit till dig.
Kom här.
Lefter, va?
Ni ska inte vara ensamma längre. Vi åker till Istanbul tillsammans.
FEM ÅR SENARE
Det här är inte kärlek.
Meri mou, snälla.
Vi borde aldrig ha rest tillbaka från İzmir.
Allt är så enkelt för dig!
- Det här är inte den Meri jag känner. - Det är precis vem Meri är, Lefter!
Får jag ge dig en sista kram?
Jag är så trött på det här.
Jag också.
Ge dig av. Vår son kan inte växa upp så här.
Jag kan inte göra så mot honom.
Han är min son också!
Har du plats för min son i sommar
och för alltid för mig?
Frukosten är klar. Kom in.
- Pappa! - Pappa!
Aliki! Rula, älskling!
- Pappa! - Vad lång du har blivit!
Kom hit.
Jag har saknat er. Jag tänkte att vi skulle ses här nu.
Betyder det att du ska stanna hos oss för alltid?
Pappa, du kan vila lycklig nu.
Jag höll mitt löfte.
HRİSTOFİS KÜÇÜKANDONYADİS
TURKIETS UTBILDNINGSINTITUTION GRUNDSKOLEEXAMEN
Jag kunde inte bli en riktig professor,
men de kallar er son Ordinarius.
Jag är 39 år nu.
Tiden är lika hänsynslös mot mig
som mot alla andra.
Jag kan inte kontrollera bollen som jag vill längre.
Men nu...
Det är dags nu, far.
Hälsningar till er alla från Mithatpaşa-stadion, kära lyssnare.
Idag, för första gången i turkisk fotbollshistoria,
ska en spelare ha en jubileumsmatch.
Vår Ordinarius, Lefter,
tar farväl av fotbollen idag.
Ordinarius!
Han har spelat 615 matcher i Fenerbahçe-tröjan,
och 50 matcher med landslaget.
Han har gjort 445 mål totalt.
Vi tar farväl av vår Lefter med tårar
från fansen på stadion och lyssnarna på radion.
Turkisk fotbolls professor ordinarius
lyfts upp på axlarna av både Fenerbahçe och Beşiktaş spelare.
Hristo, tittar du? Ser du det här, Hristo?
Lefter!
Du kommer för sent, min vän.
Ge Lefter bollen, så gör han målen!
Med den klassiska
"Ge Lefter bollen, så gör han målen!" från fansen,
har han blivit oförglömlig i den turkiska fotbollens historia.
Professor ordinarius i fotboll,
Lefter Küçükandonyadis,
vi kommer att sakna dig mycket
och aldrig glömma dig.
Undertexter: Sabina Svensson