Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Idemo, Vera.
Zdravo, Sara.
Samo me je zanimalo kako je bilo danas. Kako si?
Kako ti je sestra?
Ne brini se za studio. Razgovarala sam s njima
i sve je odloženo dok se ne vratiš u Njujork.
Zdravo, mila.
Volim te.
Spusti je.
Ja ću to da obavim.
Drvo je vlažno.
Nije, ali izgubila si naviku.
Moguće.
Hoćeš pivo?
Može.
Nema.
Ima neko od ovih čudnih s limunom. - Svejedno.
Čudno mi je što ga ne vidim ovde.
Da.
Sara, ostani s nama u kući. Ima dovoljno kreveta.
Ne, radije ću da ostanem ovde. Mogu da vežbam. -Možemo da donesemo klavir.
Ne, dobro mi je ovde, zaista.
Kako hoćeš.
Možda... Da mi pozajmiš auto?
Da, naravno, uzmi ga.
Hvala.
Ne znam što i dalje mora da se ide uz liticu? Problem je da se napravi put?
Prekinuli su radove s promenom vlade pre tri godine. -Zašto?
Ne znam. Politika.
Da.
Uvek mi je bilo muka na tom putu.
Njemu očito nije.
Uvek je jurio.
Ne znam kako da kažemo dedi.
Tata?
Tata!
Zdravo, Andres.
Da, ovde je.
Kasno je. Možda je bolje da ostane ovde.
U redu, da. Do sutra.
DOM ZA STARE HAVASTA
Zdravo.
Zdravo!
I ti si meni mnogo nedostajao.
Znam.
Kad sam se vratila? Juče.
Do kada ostajem? Ne...
Zanima te kakav je Njujork.
Predivan je, deda.
Ima mnogo ljudi...
Veoma visokih zgrada. Mnogo svetla. Naročito za Božić. Moraš da dođeš.
Naša je Fina preslatka! Možda nađeš dečka i odeš u grad na piće!
Kolika si samo srca slomila kao devojka? -Dežurna luda.
Evo dosadne s ručkom.
Stvarno?
Zahvaljujući meni, tvoj deda će da napuni 96 i biće snažan kao hrast.
Baš lepo što je došla unuka da te vidi.
Baš je drag!
A koliko smo te zezale kao male, a?
Sećaš se, napravile smo pramenove?
Zamalo da ga nismo otrovale.
Jadnik... Ideja je bila njena. - Ti si donela boju za kosu!
Samo sam slušala naređenja. Tvoja unuka glumi sveticu.
A ti si baš bila svetica!
Ti ćeš ovo da mu daš?
Treba razmutiti u vodi. Tamo ima.
Ostavljam vas, imam posla.
Rebeka, navrati jedan dan. - Do kada ostaješ? -Do iza praznika.
Izvrsno, Sara, dobro. Navratiću.
Malo više desno i eto ga, German.
Nastavi.
Misliš da je dovoljno? - Imaš do kraja januara.
Kad radimo prepis? -U januaru.
U redu, potpisaćemo ugovor i narednog dana ću ih pokupiti.
Čujemo se i vidimo se u subotu.
Zdravo, Sara. -Zdravo.
Odvešće ovce? -Da.
Zašto?
Kupiće ih kad ih nasledimo. Dobićeš pola.
Mislila sam da ćeš da ih zadržiš. -Ja?
Ma kakvi. Ima posla preko glave.
Rekla si dedi? -Ne.
Možemo zajedno da mu kažemo za Božić.
Nije baš dobar dan za takve vesti, zar ne?
Nikada nije dobar dan za to.
Ne moramo da mu kažemo.
A šta ćemo da mu kažemo?
Ne znam, da je na putu.
Sara, nije idiot.
Osim toga, ne želim da govorim o tati kao da je živ.
Lepe su, zar ne?
Velike su.
Koja je to pasmina? - Pirinejsko mrko goveče.
Izvoli. Probaj. -U redu.
Gle, kakvo dobro rende.
Andresova mama ima takvo. - Da? Funkcioniše?
Da, ali ne koristi ga baš.
Kako ste, devojke? -Armando. Ti?
Dobro, s obzirom na okolnosti, ne mogu da se žalim.
Idemo bliže. Vidimo se.
Hvala svima na dolasku.
Važno je razglasiti i učestvovati na ovakvim događajima
koji su podrška lokalnim proizvodima, kuhinji i zanatstvu.
Rastemo zahvaljujući usmenom predanju.
Iskoristimo ovaj dan i prisetimo se prijatelja i druga, Hulija Beskosa,
koji je nedavno tragično poginuo i ostavio iza sebe neizbrisiv trag.
Njegov trud da se zaštiti ruralna okolina,
ekstenzivno stočarstvo, zaštita ugroženih vrsta
i njegova posvećenost očuvanju okoline kao načina života neće se zaboraviti.
Zato pozivam na binu njegove ćerke, Elenu i Saru
da preuzmu poklon koji smo pripremili u njegovu čast.
Hvala, German.
Hvala.
Hvala. -Nema na čemu. -Hvala.
Šta ćeš?
Kobasicu. Ti?
Ćorizo, mislim.
Ćorizo ili kobasicu? -Kobasicu.
Hvala.
Hladna je.
Hoćeš?
Dobra je. -Izvrsna.
Možemo da podelimo, ako hoćeš.
Zdravo.
Tina...
Kako si? -Guram.
Upravo sam obišla farme.
Ne puštaju me na miru.
Više ih ne podnosiš, zar ne? -Da.
Zdravo, Sara. -Zdravo.
Pre neki dan se nismo upoznale. Tina, prijateljica tvog oca. -Drago mi je.
Kako ide s ovcama? -Dobro. Sutra odvajamo narudžbine za Božić.
Zovi ako ti treba pomoć. - Bez brige, ona će da mi pomogne.
Već te je zaposlila, a?
Za promenu! -Da...
Idem po piće. Hoćete nešto?
Ja ne, hvala. -Imam još.
Vidimo se. -Vidimo se.
Stočar je? Mislila sam da je od onih Nemaca što prave med.
To su drugi. Ona drži konje i veterinarka je.
Ide po farmama u zoni.
Izlazila je s tatom.
Pripremaju večeru za Fedeov rođendan i hoće da dođeš. Rebeka! -Oprosti.
Ne mogu, imam dogovor sa sestrom. -Pa otkaži joj.
Želim da budem s njom. -U redu.
Ali neka ti je zadnji put. - U redu. Drži merdevine.
Dobro. -Ne!
Da li se razbilo nešto? -Nije.
Kad pomisliš da sam htela ovo da budem. - Ne zasmejavaj me! Pašću. Pomozi mi.
Evo me. -Držiš?
Pa malo ličite. -Ðavola!
Opa! -Moj prvi klavir.
Ovo radim ja u domu. -Zaista?
Baš lepo!
Mirisna pisma.
Više ne mirišu.
"Zdravo, Sara, danas mi je Fede poklonio cvet."
Šta je to?
Kasete koje sam snimala sa sestrom i ocem.
I naše prve kompozicije.
Imate ih dovoljno za jedan album. - Ma ne, bile su grozne.
Naši časopisi! Ne mogu da verujem da si ih sačuvala. -Ovde ima svega.
Ekskluzivno: Geri Halivel je iz Hueske.
Ko je Ana Marija Idalgo? Majka glavne Spajsice. Rođena je u Estadilji.
Njena rođaka Siljas govori o svom odnosu s crvenokosom Spajsicom.
Stara, bile smo super.
Trebalo bi da se bavimo tračevima. - Da, ide ti to. -Nego šta.
Ekskluzivni intervju s pekarom Pedrom... Au!
Koliko je vremena prošlo!
Šta je to?
Daj... Tome je prošao rok trajanja.
Bolje. Tako ćemo probati nešto novo.
U redu. Ne? Da!
Luda si kao i tvoj otac.
Misliš?
Bio je čudak. Poput tebe.
Ovde su svi marionete, ali on je bio drukčiji. Zato mi se sviđao.
Poznaješ onu veterinarku strankinju?
Tinu? Nemicu? -Da. Nju.
Znaš li gde živi?
Da, na putu prema štalama. Ima samo jedna kuća.
Sara, znaš da... -Da, znam.
U redu.
Sara...
Šta je?
Ništa, nedostajala si mi.
Ma nisi! -Jesam.
Mnogo. -Ne...
Urokala sam se...
Vidiš da nema rok trajanja. - Još je dobra.
Sutra će otac da dođe po stvari iz klaonice. -U redu.
Koliko ćete uzeti?
123, mislim.
Au.
Da, Božić je. Sve znate.
Ali posao vam dobro ide, zar ne?
Da.
Želimo da povećamo broj torova.
Dakle, posla uvek ima.
Ali manjka nam vremena.
Predložila sam njegovom ocu da pokušamo s ekološkim svinjama,
ali pogledao me kao da sam hipi. - Ma... Prestar je za eksperimentisanje.
Mislim da nikada nije bio za eksperimentisanje. -Ma...
Zaboravi.
Mislili smo tu da stavimo torove za prašenje.
U redu. -Ali plaćali bismo ti najam.
Ne morate ništa da mi platite. - Razgovaraćemo.
Prestanimo sa životinjama. Dosadićemo joj.
Reci nam više o svom albumu.
Već imaš pesme?
Gotovo sve. U martu snimamo.
Nećeš da nam odsviraš barem jednu?
Baš. Sestra sam ti, a ništa nisam čula.
Pas moje komšinice jedinstven je
Nema debljeg stvorenja, da hoda ne može
Izlazi mu mast napred i pozadi
Luda komšinica ga ne vodi u šetnju nikada
Ima više od 80 kg, ne može ni da laje
Mačke iz kvarta zezaju ga da je polarni meda
Glupačo...
Tata?
Ostavi tu prljave stvari. Posle ću da ih operem. -U redu.
Događa se zimi, kad je hladno. Otvori.
Pitala si veterinara? -Tata je pitao Tinu, ali nema leka.
15-200...
00-609.
Mogu da proverim. -Hvala.
Sad imamo pune ruke posla zbog Božića i prašenja.
Ja ću to da obavim, bez brige. -Hvala.
18... 20.
Možeš? -Da.
Hranim ih dvaput na dan? -Da. -U redu.
Od tatine penzije bismo mogle da platimo pastira.
Zašto? -Da se brine o ovcama.
Ne želim da ih prodam.
I meni je žao, ali ne mogu sve sama.
13,400.
Osim toga, neće biti dovoljno. Nije kao s mamom. Nismo više male.
Zdravo. -Zdravo.
Ja sam Sara, Elenina sestra. - Drago mi je.
Zdravo, Simon! -Kako je?
Imaš obrazac? -Da.
20, zar ne?
Izvoli. Jedan potpis...
Ovde.
Izvrsno. -Puno vam hvala.
Hvala tebi. -Prijatno.
Zdravo, Simon! -Vidimo se. - Možeš li da me odbaciš?
Ako nije daleko. -Blizu je.
Brže, brže, idemo!
Jana, ne tako brzo!
Prebrzo jašeš!
Sjajna je.
Jaše od svoje četvrte godine. - Gle ti to!
Počela sam da ih izvodim s tvojim ocem.
Proučavali smo ispašu u odnosu na regeneraciju šume.
Tipično za njega. -Da.
Neki dan sam mislila da znaš za mene.
Koliko ste bili zajedno? - Dve i po godine.
Nikada te nije spomenuo.
Bilo mu je neprijatno da nas upoznaje sa devojkama. -Bilo ih je mnogo?
Ma, kakvi! Sve bi se uplašile jer je bio čudak.
Osim mene.
Znao je da kaže, "U mom stadu ima samo jedna crna ovca. Zove se Sara."
Pravi se javio!
Žarko je želeo da te vidi.
Rekao je da je hteo da ide u Njujork na tvoj koncert.
Odmah dolazim.
Daj mi drugi ključ.
Ovaj? -Ne, francuski.
Taj. Hvala.
Zdravo. -Kako si?
Zdravo, Vera.
Šta radite? -Pokušavamo da iskoristimo delove. -Raščistićemo polje za tor.
Mora li da bude baš ovde? - Najdalje je od kuće. Zbog smrada.
Možete li malo da pričekate? -Zašto?
Da odlučimo šta ćemo s tatinim stvarima.
Traktor? Pa ne radi. - Ne, mislim na sve.
Nisi rekla da je hitno.
Nije. German mora da odvede stado. Ali trebaće nam uskoro.
Kakve veze ima stado?
Kako to misliš? - Zašto treba čekati Germana?
Ne smeš da držiš ovce i svinje zajedno.
Nisi mi to rekla. -I?
Onda ne želim torove tu! - Sara, ne mogu da brinem o stadu.
Ja ću da brinem. -Šta to pričaš?
Ja ću da brinem o stadu.
Tu neće biti torovi za prašenje, dobro?
I ostavite traktor. I njega želim.
Ovo svakako mora da se odsvira.
Da.
Rešiću sa studijom probu u januaru.
Ema, nisam sigurna da ću moći doći tako brzo. Moram da sredim nešto ovde.
Pa, kada možeš da dođeš?
Sara, ne želim da vršim pritisak,
ali znaš da moramo da poštujemo rok.
Da, znam. Samo mi treba još malo vremena.
U redu.
Javi mi što pre. Molim te.
Dragi slušaoci, ovde radio Stela FM, budimo vas
i imamo sreću što možemo da ugostimo
prvog čoveka koji je kročio na Mesec, Nila Armstronga.
Nile, možeš li da nam kažeš kakav je Mesec?
Mesec je kamenit jer se rodio nakon što je meteor udario u Zemlju.
Dakle, Mesec je rezultat sudara.
Zdravo, Nile, drago mi je. -Takođe.
Reci, kako si se osećao kad si kročio na Mesec?
To je bilo ostvarenje mog sna.
Vratio bi se na Mesec?
Da mogu, vratio bih se bilo gde u svemir.
Kad bi mogao da ideš na neku planetu, na koju bi išao?
Bilo bi fantastično večerati s Marsovcima.
Ostaće cele nedelje. Kao i ja, iskoristiće...
Gladnice! Unuka će da te ubije sa toliko šećera.
Za mene? Hoćeš da se udebljam, đavole?
Ali moja baka je govorila, "Bolje da ljulja nego da žulja."
Izvrsno je.
Ne, ne hvala.
Dobro sam. Ti?
Srećan Božić. -Takođe. Oprosti, deda.
Nisam mogla da dođem ranije.
Imamo puno posla. Danas se oprasilo pet svinja.
Da, iscrpljena sam.
Već sam mu dala poklon. Nije te bilo pa...
U redu.
Fine su te bombone, deda?
Ne, ja neću.
Ovce? Dobro su.
Deda...
Moramo da ti kažemo nešto o tati.
Već sam mu rekla...
Otišao je u Nemačku s Tinom. Sve zna.
Šta?
Da, provešće tamo Božić.
Deda, bombone? Probaj ovu od jagode.
Ne, ja neću.
Ti?
Ja neću.
Prekini.
Nemoj...
Prestani, molim te!
U Havasti, stoka pase u samo 53 posto šuma,
čime se povećava opasnost od požara i gubi bioraznolikost.
Zato morate izaći iz štala
i ići na ispašu sa stokom.
Jedino ćemo tako sprečiti sve veći broj požara
i ekološke katastrofe koje to uzrokuje. Hvala, prepuštam reč Tini.
Kao deo našeg istraživanja, uz pomoć kolege Hulija Beskosa,
tri godine smo pratili tri farme s različitim životinjama
koje su se hranile u napuštenim šumama i koje smo ogradom zaštitili od drugih.
Rezultat je bio da smo očistili više od 20 hektara šume,
koji su danas pašnjaci.
Onda ću da kažem, bez galopiranja. Samo lagano jahanje, važi?
Čuvaj se.
I pozdravi ženu. -Da, vidimo se.
Sara, hvala što si došla.
Bilo je vrlo zanimljivo. -Zaista?
Da, da. Zaista.
Kakva radost videti nekoga od porodice Beskos! -Kako si, Sara? -Dobro.
Nedostajao nam je Hulio da pokrene ljude.
Rekao bi, "Manje prigovora i u brda!"
Taj nije imao dlake na jeziku.
Popijmo nešto. -Idemo, kasnimo.
Ideš s nama?
Hajde, nakratko.
U redu.
Kako si? -Dobro.
Dirnula me fotka ovaca.
Zdravo.
Spavala si?
Ne vidim ovce. Možeš li da dođeš?
Andres, stani!
Vidiš li nešto? -Ne, ništa, nastavi.
Gledaj, Elena, prošle su ovuda.
Čuje se nešto?
Sranje, prešle su jarugu.
Dobro veče. -'Veče.
Stado je vaše? -Ne, moje je.
Dobro veče. -'Veče.
Kazna je 50 evra po ovci koja se nađe na javnom putu,
za štetu usevima
i trošak popravke vozila.
Dokumenta, molim.
Ovuda su pobegle.
Da, bacile su ogradu, gadure.
Da ste mi rekli, ja bih to obavila. -Dovoljno si već učinila.
Ja ću da platim kaznu, u redu? - Naravno da hoćeš! Nego šta!
Kad si došla da im daš da jedu?
Kad si me pozvala, zar ne?
I ti ćeš da čuvaš ovce...
Pusti! -Prestani, Sara.
Pusti! -Prestani!
Puštaj!
Tata je morao da umre da bi se ti vratila, je li? I još me zajebavaš!
Smiri se.
Radi šta hoćeš sa svime, Sara.
Sara! -Zdravo. - Stara! -Gde si se krila?
Dobro što si došla. Već smo se bili zabrinuli. -Treba mi Rebeka.
Rebeka je malo zauzeta.
Ostani, molim te. -Moraš da nam sve kažeš.
Da. Kako je u Njujorku? Imaš li dečka Amerikanca?
Nekog seksi crnca?
Ne, Portorikanca!
Da, bio je jedan...
Portorikanac!
Ne mogu da verujem. -Zvala sam te hiljadu puta. -Nisam čula. Šta je?
Treba ti odeća? -Ne.
Ne, slušaj!
Treba mi velika usluga.
Radiš li sutra? -Ne.
Pas mater... -Šta je?
Reci kolegama da me zovu ako moja sestra poseti dedu. -U redu.
Ozbiljno, zapiši!
Da, ali ništa ne garantujem. Rade šta hoće.
Dođe li Elena... -Neka me odmah pozovu. Molim te.
Moraš da probaš ovo, izvrsno je. - Idem. -Šta? Nema šanse.
Odeš li, neću da pošaljem.
Do dna! Do dna! Do dna!
Nasledna imovina pokojnika i namenjena upotreba iste jeste:
Farma Beskos u opštini Havasta,
koja se sastoji od kuće od 300 metara kvadratnih, 6 hektara zemlje
i stada ovaca od 304 grla,
što zajedno s novcem na bankovnom računu
nasleđuju obe ćerke pokojnika,
gđa Elena i gđa Sara Beskos Vidal.
Potpisivanjem ovog dokumenta, kao što znate,
postajete vlasnice ove imovine te nakon plaćanja poreza na nasledstvo,
tako će biti zapisano u vlasničke knjige. Potpiši, molim.
I ti, Elena.
Hvala.
Zdravo, Ema, moramo da razgovaramo.
Nisam te videla...
Oprosti zbog onoga što sam rekla pre neki dan.
Znam da ni tebi nije bilo lako da budeš sama toliko dugo.
Ne želim da se svađam. Neću da odeš ljuta.
Ne odlazim.
Šta?
Album...
Sara, ne mogu da ti pomognem.
Znam.
Hoće li mama da ugine?
Nadam se da neće, ali videćemo.
Ovo jagnje ima klostridiju.
Ta se bakterija javlja kad je vlažna zima.
Tvoj je otac imao taj problem lani.
Hajde, idemo.
Slabi su. Pipni ga ovde.
Osećaš li kičmene pršljenove? -Da.
Idealno je kad ih ne osećaš.
Čime ih hraniš? -Ječmom.
Samo ječam? -Da.
Pomešaj ga s kukuruzom. Bolje je.
Vidiš li zrna ječma? -Da.
Čitava su jer ih ne vare kako treba,
a s kukuruzom se to neće događati. Biće snažniji.
Jana! Oprez!
Dođi, idemo.
Tvoj je otac ovde sve zapisivao.
Restorani i klaonice su klijenti. Ostali su dobavljači.
Hrana, ograde, seme, cigle...
Ovi imaju kukuruz. Pozovi ih. -U redu.
Do kada ostaješ?
Ne znam.
Šta je ovo?
Stari Jutjub. -Šta?
Bio je presrećan kad si poslala ploču. Govorio je da bolje zvuči.
Bio je staromodan.
Istina.
Mnogo mi se sviđa, Sara.
Hvala.
Mnogo me podsećaš na njega.
Tako nepredvidiva...
Tako! Pravo napred!
Pazi na krov! Još malo!
Restoran Bela Guara?
Ovde Sara Beskos iz "Ekološke jagnjetine Havasta".
Da, zovem da vam kažem da ću od sada ja to da vodim.
Meteorologija ima veliki uticaj na selu?
To je vrlo bitan faktor. Boli nas vrat od gledanja u nebo.
Rukom napipaj njušku.
Imaš ga? -Ne, čekaj...
Mislim da ga imam. -Dobro. Postavi glavu i noge napred, prema izlazu.
Kako?
Kao da skače na glavu u bazen.
Ali oprezno, da ne izgrebe matericu papcima.
Ne mogu, ne mogu.
Uradiš li to kako ti govorim, samo će izaći, nećeš joj nauditi.
U redu, čekaj.
Gotova? -Čekaj.
Dobro, izvrsno.
Evo ga!
Bravo. Vidiš? Reci, ovca je dobro?
Da.
Zašto si još ovde?
Odbacićeš sve što si postigla?
Presrećna sam, ali sve ćeš da usereš. -Nisam ti tražila mišljenje.
Prijateljice smo i svejedno ću reći.
Taj je tip uvek isti.
Ovde se nikad ništa ne menja.
Prestani! Nije se promenilo ni to što pušiš!
Zdravo.
Tvoj deda stalno pita za tvog oca. Zamalo da nije saznao pre neki dan.
Više ne znamo šta da kažemo. Zašto ga ne posetiš?
Hoću.
Kad? Pametan je i zna da se nešto dešava.
Stoni fudbal. Trebate nam. -Evo.
Dajte, spore ste. -Eto nas.
Stavi se u njegovu situaciju.
Zar ne bi htela da znaš?
Prevarantkinje! Ne ide tuda!
To!
Iz podzemlja Pariza idemo u Njujork.
Mladi pijanista Pet Krol, čudesni sin proizašao iz kluba Džez Korner,
predstavlja najmodernijeg umetnika u Velikoj Jabuci.
Ostavljam vas s Petom i njegovim Melting Rocks.
Vera, na dno!
Ova. -Ta?
Da.
19,400.
Broj? -00602.
Elena, kako si?
Radim malo. Ti?
Evo me s tvojom sestrom. Dobra roba.
U redu.
Zdravo.
Kako si? -Dobro. Ti?
Dobro.
Zdravo, Elena. Sara. -Zdravo.
Evo obrasca.
Ne, ovo potpisuje ona.
I ovo.
Tu.
U redu, hvala. -Vidimo se.
Obrazac? -Evo.
Izvoli.
Hvala. -I tebi.
Srećno. -Zdravo, Elena, čuvaj se.
Jagnjetina Havasta, izvolite?
Rebeka, mogu li da te pozovem kasnije?
Šta govoriš?
Šta je?
Ni meni nećeš da kažeš?
Odmah sam te zvala. Ne znam šta mu je. -Deda.
Gledaj, naše su ovce u novinama.
Nisam stigla ranije da dođem. Imala sam puno posla.
Tata ima pune ruke posla, ali doći će...
Smiri se, idemo u sobu.
Šta ste mu rekli? -Ništa.
Moja sestra je bila? -Jutros.
Rekla mu je da je tvoj otac imao nesreću, da je u bolnici. -Nisam znala.
Mogle ste da je pozovete! - To je njihova stvar!
Umukni!
Pas mater!
Sranje!
Oprosti, nije vreme poseta.
Oprosti, nije vreme poseta!
Ova ruka ovde...
Hej!
Idemo.
Hej!
Rekla sam joj da ne ulazi! -Pusti je.
Zdravo, Sara. -Zdravo, Andres. Kako si?
Dobro. Ti?
Bolje. -Drago mi je.
Hoćeš da uđeš? -Ne, biću kratka.
Dobro. Pozvaću Elenu. -Hvala.
Nešto se dogodilo? -Ne, ne.
Htela sam da ti dam ovo.
Odlazim.
Kad? -Prekosutra.
Snimićeš album?
Ne znam, moram da razgovaram s Emom.
Ljuta je? -Malo.
Normalno. -Da.
Dobra prodaja. -Da.
Hvala.
Ne...
Hvala tebi.
Eto ga. -Idemo.
Dobro.
German, hvala.
Srećan put. -Puno ti hvala.
Ne treba zalivati.
Do leta.
Sara...
Šta je?
SEĆANJE NA TEBE
Pusti ovu.
Dragi slušaoci, ponovo ste s radijom Stela FM.
Danas u studiju imamo senzaciju našeg doba, Džastina Timberlejka.
Tvoj novi singl "Cry Me a River" zlatna je ploča,
osvojio si Gremi, a tvoja svetska turneja je hit.
Kako se osećaš posle takvog uspeha?
Džastin kaže da je oduševljen uspehom i koliko ga publika voli.
Nada se da će to da se nastavi. - Hvala, Sara.
Istina je da je singl posvećen Britni Spirs?
Džastin kaže da je to samo rekla-kazala.
Pesma govori o neverstvu.
Pa ko mu je slomio srce?
Džastin kaže da će da prekine intervju nastavimo li o ovome.
Džastine, ne ljuti se.
Kaže da je to zabranjena tema.
MOJOJ SESTRI
MEDIATRANSLATIONS