Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Gyerünk, Vera.
Szia, Sara.
Csak szeretném tudni, hogy mi volt ma. Hogy vagy?
És a testvéred?
Ne aggódj a stúdió miatt.
Most beszéltem velük és megvárnak, míg visszajössz New York-ba.
Viszlát, drágám.
Szeretlek.
Hagyd csak.
Majd én megcsinálom.
Nedves a fa.
Nem. Csak kiestél a gyakorlatból.
Meglehet.
Iszol sört?
Igen.
Elfogyott.
- Csak citromízű van. - Az is megteszi.
Olyan furcsa, hogy nem látom itt.
Ja...
Sara költözz át hozzánk. Van elég ágyunk.
Nem, itt jobb. Itt tudok gyakorolni.
Átvisszük a zongorát.
Nem kell. Komolyan, jó itt.
Ahogy akarod.
Kölcsön kérhetném az autódat?
- Hogyne, persze. Vidd csak. - Köszönöm.
Miért kell a szikla menti utat használni? Mikor lesz kész a főút?
Három éve, a kormányváltáskor leállt.
Miért?
Nem tudom. Politika.
Ja...
Azon az úton mindig szédülök.
Hát, ő nem, mint látod.
Mindig sietett.
Hogy mondjuk el nagyapának?
Tata...
Tata?
Szia, Andrés.
Igen. Igen, itt van.
Már túl késő van. Jobb, ha itt alszik.
Hogyne. Igen.
Viszlát, holnap.
JAVASTA IDŐSEK OTTHONA
Szia!
Nekem is nagyon hiányoztál.
Igen, tudom.
Mikor érkeztem?
Tegnap.
Mennyi ideig maradok? Nem.
New York-ról akarsz tudni?
Hát, tudod... csodálatos, nagyapa.
Olyan sok ember él ott. Azok a magas épületek.
A rengeteg világítás karácsonykor.
El kell jönnöd velem.
Ez a Fina egy bombázó. Nehogy aztán te is kedvet kapj és elmenj csajozni.
Az összes lány szívét összetörnéd.
Az udvari bolond.
Itt jön morgó az ebédeddel.
Ó, tényleg?
Hála nekem, a nagyapád kilencvenhat éves lesz. Mint egy tölgyfa.
Milyen kedves az unokádtól, hogy eljött meglátogatni.
Jaj, olyan aranyos.
Mennyit bosszantottunk kiskorunkban, ugye?
Emlékszel arra, amikor egy bárány bundáját kimelíroztuk?
Majdnem megmérgeztük.
Szegénykém.
Persze, az ő ötlete volt. De te hoztad a hajfestéket.
Én csak a futár voltam.
Az unokád úgy viselkedik, mint egy ma született bárány.
Megszólalt a szent.
Oda adod neki?
Fel kell oldani vízben. Azt meg majd ott találsz.
És most magatokra hagylak benneteket.
Rebeca, benéznél egyszer hozzánk?
Mennyi ideig maradsz? Az ünnepek után megyek el.
Remek, Sara. Jó. Elmegyek.
Még egy kicsit jobbra és ott tökéletes lesz, Germán.
Jó, jó, tovább.
Mi a helyzet? Szerintem januárig bőven van időd.
Mikor lesz meg az átíratás?
- Január körül. - Rendben, szólj akkor, és aláírjuk a szerződést.
És másnap már el is vihetem őket.
Jól van.
Jól van. Majd beszélünk. Szombaton találkozunk.
Viszlát, Sara! Viszlát!
- Elviszi a birkákat? - Igen.
Miért?
Megveszi, amikor megörököljük. A felét oda adom.
- Én azt hittem, megtartod őket. - Én? El vagyok havazva munkával.
Mondtad nagyapának?
Nem.
Karácsonykor elmondhatnánk együtt.
Tökéletes nap egy ilyen hírhez, mi?
Ha tökéletes napot keresel rá, olyan nincs.
Nem kell, hogy elmondjuk neki.
Akkor mit mondjunk?
Mit tudom én, talán, hogy elutazott.
Sara, ő nem ostoba.
Nem akarok úgy beszélni apáról, mintha élne.
- Jó, nem? - Tök jó.
- Milyen fajta? - Pireneusi barna marha.
- Kipróbálod? - Szia! Hogyne.
Milyen érdekes reszelő.
- Andrés anyjának is van egy. - Tényleg? És működik?
Igen. De nem használja sokat.
- Hogy vagytok, lányok? - Armando, mi újság?
Jól vagyok. Nem panaszkodhatok.
A körülményekhez képest.
Menjünk közelebb. Később találkozunk.
Üdvözlök mindenkit! Örülök, hogy ilyen sokan eljöttek.
Mert fontos terjeszteni és részt venni az olyan eseményeken,
mint ez, amelyek a helyi termékek támogatásáról szólnak.
Megismertetik a gasztronómiánkat és a kézművességünket,
és jó hírünk terjedésével fejlődünk is.
Szeretném megragadni az alkalmat,
hogy emlékezzünk társunkra és barátunkra, Julio Bescósra...
Aki nemrég hunyt el egy tragikus balesetben.
És egy felejthetetlen emléket hagyott ránk örökségül.
Erőfeszítései a vidéki élet védelmében,
a legeltető állattartás,
a veszélyeztetett fajok megmentésében a fáradozásai,
valamint az ökológia életformaként való hitének védelme
mind-mind felejthetetlenek.
Épp ezért, szeretném megkérni a lányait Elenát és Sarát,
hogy jöjjenek ide és vegyék át
az emlékére elkészített ajándékunkat.
- Szia! - Szia!
Köszönöm.
- Köszönöm. - Köszönöm.
- Mit kérsz? - Kolbászt.
- És te? - Füstölt kolbászt.
Szia!
- Melyik kolbász lesz? - Egy sültet.
Köszönöm.
Ez a kolbász hideg.
Kérsz ebből?
Ez finom. Fantasztikus.
Eloszthatjuk, ha akarod.
Sziasztok!
Tina.
- Hogy vagy? - Jól. Most érkeztem.
Ki kellett mennem egypár gazdaságba, tudod.
Egy percre sem hagynak békén.
- Ki bírja elviselni őket? - Hát, igen.
- Szia, Sara! - Szia!
Még nem tudtam bemutatkozni neked. Tina vagyok.
Az apád barátnője.
Ah... Örvendek.
Hogy vannak a birkák?
Jól. Holnap válogatjuk a karácsonyi rendelést.
- Ha kell segítség, csak szólj nekem. - Nem, ne aggódj. Majd ő segít.
Gyorsan megkaptad a pásztor szerepet. Micsoda váltás.
- Igen, az. - Veszek valami italt.
Ti is kértek?
- Nem, nem kérek. - Nekem még van.
- Majd beszélünk még. - Szia!
Ő is tenyésztő?
Azt hittem, hogy ő az egyik azok közül a német méhészek közül.
Azok mások. Lovai vannak.
És állatorvos. Ő ellenőrzi a farmokat.
Apával randizott.
Vacsora lesz Fede szülinapjára. Azt akarják, hogy te is gyere.
Rebeca! Jaj! Bocs, bocs.
Nem mehetek. A nővéremmel vacsorázok.
- Mondd neki, hogy nem mész. - Vele akarok lenni.
Jól van. De ez az utolsó alkalom.
- Nem gond. Fogd erősen azt a létrát. - Hogyne, fogom.
Rendben. Ne!
- Összetört valami? - Nem, minden rendben.
Atyaég. Így akartam kinézni.
Ne nevetess, mert leesek.
Segítenél?
Add ide.
Fogod? Igen.
Rendben.
- Egy kicsit tényleg hasonlítotok. - Hát persze.
Azta!
Nézd, az első zongorám.
- Nézd csak! Ezt az otthonban csináltam. - Tényleg?
Milyen csinos.
Jaj, az illatos lapok!
Nem érzek semmit.
Szia Sara! Fede ma virágot adott nekem az udvaron.
Mik azok?
Kazetták, amiket a testvéremmel és az apámmal vettem fel.
És az első szerzeményeink.
- Kijött volna belőlük egy lemez. - Dehogy is, borzalmasak voltak.
Nézd, az újságjaink!
- Nem hiszem el, hogy még mindig megvannak. - Itt aztán minden van.
Exkluzív: Geri Halliwell Huescából származik.
Kicsoda Ana María Hidalgo?
A Spice Girls együttes vezetőjének az anyja,
aki Estadilla-ban született.
Az unokatestvérével, Cillas-szal készítünk interjút,
aki beszél Ginger Spice-szal való kapcsolatáról.
Csajszi! Fantasztikusak voltunk.
- A show business-be kellett volna mennem. - Tehetséges vagy.
Passzol hozzám.
Igen.
Exkluzív interjú Pedroval, a pékkel. Húha!
Milyen régen volt.
Mi az?
Na, basszus! Ez már rég megromlott!
Legalább kipróbálunk valami újat.
Jó. Nem? Igen.
Te is őrült vagy, mint az apád.
Gondolod?
Olyan furcsa volt, mint te.
Itt mindenki csak egy báb, de ő másképp gondolkodott.
Ezért kedveltem.
Ismersz itt valami külföldi állatorvosnőt?
- Tina? A német? - Igen, ő. - Igen.
Tudod, hogy hol lakik?
Abban a házban, ami a lovarda felé vezető úton van.
- Tudsz arról, hogy Tina...? - Igen, tudok róla.
Ah, jó.
Sara...
Igen?
Semmi, csak... nagyon hiányoztál.
- Ugyan. - Tényleg. - Ne már.
- Nagyon. - Dehogy...
Tessék, érzem, hogy hatni kezd.
- Még nem járt le? - Még mindig jó.
Apám elmegy a vágóhídi cuccokért holnap.
Rendben.
Hányat viszel magaddal?
- Ezúttal százhuszonhármat. - Igen.
Azta...
Hát, igen. Karácsony van, mint tudjuk.
Igen, de jól megy nektek az üzlet, nem?
Igen.
Bőviteni akarjuk az ellető karámokat.
Szóval, munkából nincs hiány.
Csak időből van.
Az apjának javasoltam, hogy próbálja ki az öko sertéseket.
Úgy nézett rám, mintha hippi lennék.
- Nem. Dehogy. - Nem?
Az apám már ebben a korban nem akar kísérletezni.
- Az apád soha nem akart kísérletezni. - Felejtsd el.
Arra gondoltunk, hogy a elletőket a mezőre tennénk.
Jó.
- De bérleti díjat fizetnénk neked. - Nem, nem kell fizetnetek nekem.
Majd megbeszéljük.
Hagyjuk már az állatokat. Még halálra untatjuk őt.
Beszéljünk a lemezedről. Az biztos sokkal érdekesebb.
Megvannak már a dalok?
Igen, majdnem. Márciusban vesszük fel.
És nem játszanál el nekünk egyet?
Én sem hallottam, pedig a nővéred vagyok.
- Tulajdonképpen... - Hogyne.
Na?
A szomszédunk kiskutyája egészen különös jószág.
Olyan kövér szegényke már, hogy alig vonszolja magát.
Zsírtól dagad elől-hátul körbe-körbe az oldalán.
A bolond gazdi el sem viszi őt sétálni az utcán.
Több, mint nyolcvan kiló, szegény jószág ugatni sem tud már.
A macskák jegesmedvének hiszik őt a szomszédban.
Milyen idióta... Te jó ég!
Tata...
- Tedd ide a szennyest, majd kimosom. - Jó.
Menj.
Télen, a hidegben történik meg velük.
Nyisd ki.
Beszéltél már állatorvossal? Apa beszélt Tinával, de nem gyógyítható.
15,200. A szám: 00609.
- Majd én nézem a füljelzőt, ha akarod. - Ah, köszi.
El vagyunk havazva a rendelésekkel és a kocák ellésével.
- Majd én elintézem, ne aggódj. - Köszönöm.
18,20
- Írod? - Igen.
- Kétszer kell etetni őket egy nap? - Igen.
Jól van.
Fizethetnénk egy pásztort apa nyugdíjából.
- Minek? - Azért, hogy őrizze a nyájat.
Nem akarom eladni őket.
Én is sajnálom őket, de nekem erre nincs időm.
13,400
Ráadásul nem kapunk árvasági segélyt úgy, mint anyánál.
Már felnőttek vagyunk.
- Jó napot! - Jó napot!
Sara vagyok, Elena húga.
- Örülök a találkozásnak. - Én is örülök.
Hé, Simon!
Mi újság?
- Nálad vannak a papírok? - Igen.
- Húsz, ugye? - Igen.
Nagyszerű.
Tessék. És itt írd alá nekem.
Itt.
Hogyne.
- Tökéletes. - Köszönjük szépen.
- Én is köszönöm. - Viszlát.
- Viszlát, Simón! - Viszlát!
- Simón, elvinnél engem valahova? - Ha nincs nagyon messze.
Itt van a közelben.
Gyorsan, gyorsan, gyerünk, gyerünk!
Jana! Ne olyan gyorsan!
Túl gyorsan vágtatsz!
Nagyon ügyes.
- Négy éves kora óta lovagol. - Ez igen!
Még az apáddal kezdtem el őket kihozni.
Azt tanulmányoztuk, hogyan hatnak a legelésző állatok
az erdők megújulására.
- Ez jellemző volt rá. - Igen.
Azt hittem, már tudsz valamit rólam. Ott a múltkor.
Mennyi ideig voltatok együtt?
Két és fél évig.
Nem, az apám soha nem beszélt rólad.
Szégyellte bemutatni nekünk a barátnőit.
Több is volt?
Jaj, dehogy. Mindet elriasztotta a furcsaságaival.
Kivéve engem.
Mindig azt mondta, hogy az ő nyájában csak egy fekete bárány van,
és az Sara.
Pont ő mondta?
Nagyon várta már, hogy lásson téged.
Azt mondta, el akar menni az egyik koncertedre...
New York-ba, hogy meglepjen téged.
Mindjárt jövök.
A másik kulcsot add.
- Ez az? - Nem, a másik. A villáskulcs.
Ez az. Köszi.
- Sziasztok! - Hogy vagy?
Szia, Vera!
Mit csináltok?
Megnézem, hogy van-e használható alkatrész.
Itt fogjuk felállítani az ellető karámot.
És pont ide kell?
Minél messzebb a háztól a szag miatt.
- Nem várhattok vele egy kicsit? - Mire várjunk?
Míg eldöntjük, hogy mi lesz apa holmijával.
A traktorra gondolsz? Már nem működik.
Nem, hanem mindenre.
Nem mondtad, hogy ennyire sürgős.
Nem sürgős. Előbb meg kell várnunk, míg Germán elviszi a nyájat.
- Mi köze van mindehhez a nyájnak? - Hogy érted, hogy mi köze?
Miért kell megvárni míg Germán elviszi a juhokat?
Mert a juhok nem lehetnek egy helyen a sertésekkel.
- Ezt nem is mondtad nekem. - Nem. És?
Nem akarom, hogy ide kerüljenek az ellető karámok!
- Én nem fogom a nyájat őrizni. - Majd én megcsinálom.
- Te meg miről beszélsz? - Majd én gondoskodom a nyájról!
Itt nem lesz semmiféle ellető karám.
És szükségem van a traktorra is.
Azta!
Ezt mindenképpen el kell majd játszanod.
Igen.
Felhívom a stúdiót, hogy januárra ütemezze be a próbákat.
Emma, nem biztos, hogy olyan korán el tudok menni.
Még néhány dolgot el kell intéznem.
Akkor, mikor tudnál jönni?
Sarah, nem akarok nyomást gyakorolni rád,
de te is tudod, hogy be kell tartanunk a határidőket.
Igen, igen, tudom. Csak még egy kis időre van szükségem.
Jól van.
Értesíts minél előbb. Kérlek.
Kedves hallgatóink!
Egy újabb napra ébredtünk ma a Stella Rádió FM-mel.
Az a szerencse ért minket, hogy a stúdiónkban köszönthetjük
azt az embert, aki a Holdra lépett: Neil Armstrong-ot.
- Helló, Neil. - Hello!
Neil, elmondanád nekünk, hogy néz ki a Hold?
A Hold sziklás, ugyanis a Föld
és egy meteor ütközéséből jött létre.
Szóval, a Hold ennek az ütközésnek köszönheti a születését.
- Örülök, hogy találkoztunk, Neil. - Én is örülök.
El tudnád mondani, mit éreztél, amikor a Holdra léptél?
Azt éreztem, hogy valóra vált az álmom.
Visszamennél még a Holdra?
Bárhova visszamennék az űrben.
És ha egy másik bolygóra mehetnél, melyiket választanád?
Egy vacsorát a marslakókkal semmi pénzért nem hagynék ki.
Egész héten ott lesz. Kihasználja, hogy még itt vagyok.
Jaj, drága nagypapi! Az unokád megöl téged ezzel a sok cukorral!
Hogy én?
Azt akarod, hogy elhízzak?
Legyen. A kövérség szépít, ahogy a nagymamám mondta.
Nagyon finom...
Nem, nem kérek.
- Hogy vagy? - Jól.
- Kellemes ünnepeket. - Neked is.
Sajnálom, nagyapa.
Nem tudtam előbb jönni.
Jól vagyunk, csak nagyon el vagyunk havazva.
Ma öt koca megellett.
Igen. El is fáradtam.
Én már odaadtam neki az ajándékot. Mivel nem jöttél.
Jól van.
Ízlik a csoki?
Nem, nem, nem. Nem kérek belőle.
A birkákkal?
Jól vannak.
Nagyapa...
Mondanom kell valamit apáról.
Már elmondtam neki.
Németországba ment Tinával. Már tudja.
Mi?
Igen, ott tölti az egész karácsonyt.
Nagyapa, kérsz még csokit? Kóstold meg ezt az eperízűt.
Én nem kérek.
Nem.
Kérsz még?
Én nem.
Hagyd!
Kérlek, hagyd abba!
Javastában,
az erdők 53%-át használják csak legeltetésre.
Ez nagyobb tűzveszélynek teszi ki ezeket a helyeket
és csökken a biodiverzitás.
Épp ezért, hanyagolni kell az istállózó állattartást
és a hegyekben kell legeltetni az állatokat.
Ez az egyetlen módja annak, hogy felszámoljuk az erdőtüzeket.
És megszüntessük a környezeti károkat.
Köszönöm. Tina következik.
A kutatásaink során Julió Bescós kollégámmal együtt
három éven át folyamatosan követtünk három farmot
különböző állatállományokkal,
amelyek elhagyatott erdőkben legeltettek.
Majd kerítéssel vettük körbe ezeket az állatokat,
azért, hogy megvédjük őket.
Az eredmény, több, mint húsz hektár hegy megtisztítása,
amit most legelőként használnak.
Azt mondom, hogy a séta mehet, és lassú, könnyed lovaglás, oké?
- Vigyázz magadra. - Nagyon köszönöm.
- Üdvözlöm a feleséged. - Köszönöm. Viszlát.
- Sara. - Szia!
Köszönöm, hogy eljöttél.
- Nagyon érdekes volt. - Komolyan?
Igen. Tényleg.
- Germán. - Micsoda öröm itt látni egy Bescóst is.
- Sara, hogy vagy? - Jól.
Már csak Julio hiányzott, hogy felkorbácsolja a tömeget.
Azt mondta volna: "Ne panaszkodj, és indulás a hegyekbe!"
Julio mindig nyíltan kimondta, amire gondolt.
Jól van.
- Menjünk, és igyunk valamit. - Késésben vagyunk.
Te is jössz?
Csak egy kis időre.
Legyen.
- És hogy vagy? - Jól.
Örültem, hogy láthattam a képeket a juhokról ott.
Nagyon tetszett.
Szia! Már aludtál?
Nem találom a birkákat. Ide tudsz jönni?
Andrés, állj meg egy pillanatra!
- Hallasz valamit? - Nem, semmit. Menjünk.
Nézd, Elena, erre jöttek.
Ti is halljátok?
A francba! Átkeltek a szurdokon.
- Jó estét! - Jó estét!
- Magáé a nyáj? - Nem, az enyém.
- Jó estét! - Jó estét!
Ötven eurós bírság jár minden egyes utcán kóborló birka után...
A mások veteményesében okozott károkért.
Valamint az érintett jármű helyreállításáért.
Megkaphatnám az iratait?
Itt szöktek meg?
Igen. Ledöntötték a kis rohadékok.
Ha szólsz, megcsináltam volna.
Épp eleget tettél.
Úgyis én fizetem a bírságot!
Még szép, hogy te fizeted!
Mikor jöttél etetni?
Amikor engem hívtál, nem?
És te akarsz a birkákra vigyázni...
Gyerünk.
Engedd el.
Hagyd abba, Sara!
- Engedd el! - Hagyd abba!
Azt mondtam, hogy engedd már el!
Apának meg kellett halnia ahhoz, hogy ide gyere!
Ráadásul, megszívatsz!
Nyugodj le. Ne légy ilyen.
Nézd, csinálj, amit akarsz, Sara.
Hogy vagy?
Inkább innék valami rendes piát és nem ezt a szart.
- Sara! - Szia!
Eddig hol bújkáltál?
Már kezdtünk aggódni érted.
Csak azért jöttem, hogy Rebecával beszéljek.
Rebeca, most épp nem ér rá.
- Kérlek, maradj még egy kicsit. - Rengeteg mindent kell mesélned.
Hogy érzed magad New York-ban? Van már amerikai barátod?
- Egy brutál nagy feketét sikerült összeszedned? - Nem...
Egy jó kis Puerto Rico-i pasit, drágám.
Hát, akadt egy-kettő.
Éljen Puerto Rico, öregem!
Tudtam...
Sara!
- Hát ezt nem hiszem el! - Már vagy ezerszer hívtalak.
Nem hallottam. Mi történt?
- Csak nem ruha kellett? Mondhattad volna. - Nem kell.
Kérlek, hallgass meg.
- Szeretnék kérni tőled egy szívességet. - Mi az?
- Dolgozol holnap? - Nem.
- A francba. - Mi történt?
Mondd meg a kollégáidnak, hogy hívjanak fel, ha a nővérem bemegy a nagyapához.
- Jól van. - Komolyan mondom, Írd le!
De nem garantálom, hogy meg is fogják tenni.
Ha látjátok Elenát... Hívjanak engem.
- Azonnal. Kérlek... - Igen, hogyne.
Fenékig!
Kóstold meg, Fede keveréke.
- Megyek. - Szó sem lehet róla.
Ha elmész, nem küldöm el.
Fenékig! Fenékig!
Sara visszajött!
Maradj! Maradj!
Az elhunyt... vagyonába tartozó javak a következők:
a Javasta községben fekvő Bescós-birtok,
amelyen egy háromszáz négyzetméteres ház áll,
hat hektárnyi földterület,
és 304 juhból álló állomány.
Mindezek, a bankszámlán lévő pénzzel együtt
az elhunyt két lányára szállnak,
Elena és Sara Bescós Vidal-ra.
A dokumentum aláírásával,
mint tudjátok, ezen vagyontárgyak tulajdonosai lesztek.
Miután rendezitek az örökösödési adót,
bejegyzésre kerül a tulajdoni nyilvántartásba.
Itt írd alá. Kérlek.
És te is Elena. Kérlek.
Köszönöm.
Szia, Emma! Beszélnünk kell.
Nem találtalak.
Sajnálom, amit akkor mondtam neked.
Tudom, hogy neked sem volt könnyű egyedül
olyan messze.
Nem akarom, hogy így menj el. Elég volt ebből.
Nem megyek el.
Mi?
A felvétel?
Sara, ebben nem tudok neked segíteni.
Tudom.
- Anya, meg fog halni? - Nem tudom.
Meglátjuk.
Sara...
Ez a bárány klosztridium fertőzött.
Ez egy baktérium, ami akkor jelenik meg, ha nyirkos telünk van.
Apádnak is volt ilyen problémája még tavaly.
Gyerünk, menjünk.
Gyerünk.
Látod, milyen gyenge? Fogd meg itt.
- Érzed a csigolyákat? - Igen.
Nem kellene érezned.
- Mivel eteted őket? - Árpával.
- Csak árpával? - Igen.
Keverd kukoricával. Az jobb nekik.
Rendben.
- Nézd. Látod az árpaszemeket? - Igen.
Egyben maradnak, mert nagy mennyiségben nem tudják megemészteni.
De kukoricával, nem lesz gond.
Ellenállóbbak lesznek a fertőzésekkel szemben.
Jana! Óvatosan!
Gyere csak szépen ide.
Az apád mindent ide írt le.
Az éttermek, a hentesüzletek,
a vásárlók és a többiek a beszállítók.
Takarmány, kerítés, magok, kőművesek...
A kukorica szállítók.
- Hívd fel őket. - Rendben.
Mennyi ideig maradsz itt?
Nem tudom.
Mi ez?
A YouTube őse.
Mi?
Nagyon örült annak, hogy lemezen adtad neki.
Szerinte, úgy jobb volt a hangzása. Régimódi volt.
Ez igaz.
Nagyon tetszik, Sara.
Köszönöm.
Nagyon rá emlékeztetsz. Kiszámíthatatlanok vagytok.
Így jó lesz!
Menj tovább!
Vigyázz a tetőre! Még egy kicsit!
Bella Guara étterem?
Jó napot! Sara Bescós vagyok a Javasta-i bio-birkafarmról.
Igen. Innentől kezdve én viszem tovább a gazdaságot.
A mezőgazdaságban sokat számít az időjárás.
Nagyon fontos figyelni. Szinte megfájdul a nyakunk,
mivel állandóan az eget kémleljük.
Keresd a fejét a kezeddel.
- Megvan? - Nem, várj.
- Azt hiszem, megvan. - Remek.
És most irányítsd a fejét és a mellső lábait
a méh kijárata felé.
Hogyan?
Úgy képzeld el, mintha fejest ugrana egy medencébe.
Óvatosan, hogy a lábak ne sértsék fel a méhet.
Nem megy, nem megy, nem megy...
Sara, ha úgy csinálod, ahogy mondom neked,
ki fog magától jönni. Nem tudsz neki ártani.
Jól van. Várj.
Megvan?
Igen. Várj.
Nagyon jó. Nagyon jó.
- Kijött! - Bravó!
Látod? És most nézd meg az anyát. Ő is jól van?
Igen, igen.
Mit csinálsz még itt?
Mindent el akarsz dobni magadtól?
Örülök, hogy itt vagy, de őrültséget csinálsz.
Nem kérdeztem a véleményedet, Rebeca.
A barátod vagyok, ezért mondom el.
- Az a pasi soha nem fog megváltozni. - Így van.
Itt semmi nem változik. De ezt te is tudod.
Elég! Az, hogy kijöttem veled cigizni, az sem változott.
Jó napot!
- Jó napot! - Jó napot!
Jó napot!
A nagyapád kérdezett az apádról.
A minap majdnem elszökött Fina lányától.
Már nem tudunk mit mondani neki.
Miért nem mész el hozzá?
- Elmegyek. - Hogyne. És mikor?
Mert nagyapád tudja, hogy valami nem stimmel.
- Lányok, kezdődik a csocsó meccs. - Megyünk.
- Nagyon lassúak vagytok. - Mondtam, hogy megyünk.
Képzeld magad a helyébe.
Te nem akarnád tudni?
Csaltál, ezt nem így kell csinálni.
Gyere, gyere!
És most Párizsból
utazzunk el máshova, menjünk el egészen New York-ig,
ahol a fiatal zongorista, Pat Crall,
a Híres Jazz Corner Club csodagyereke él.
Ez a hely a Nagy Alma feltörekvő művészeinek ad otthont.
Következzen Pat az Olvadó Kövek című számával.
Vera! Lábhoz!
Azt ott!
- Ezt? - Igen.
19,400
A száma?
00602
Elena! Mi újság veled?
Dolgozom egy kicsit. És te?
Meghoztam a húgodat. Jó nagy rakománya van.
Nagyon jó.
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól. És te?
Jól.
- Szia, Elena! - Szia!
- Szia, Sara! - Jó napot!
- Itt vannak a papírok. - Ez a tied.
Á, nem. Ezt ő írja alá.
Igen, ez az enyém.
És itt.
- Remek. Köszönöm. - Köszi szépen. Viszlát.
- A papír... - Itt van.
Tessék.
Köszönöm. A tied. Viszlát!
Viszlát!
Sok sikert a munkához.
Viszlát, Elena! Vigyázz magadra.
Javasta gazdaság. Igen?
Később visszahívlak. Most nem érek rá.
Mit mondasz?
Mi történt, he? Nem mondod el nekem?
Nem tudom, mi a baj. Ezért hívtalak.
Nagyapa.
Nagyapa?
Nézd! A mi birkáink vannak az újságban.
Nagyapa, nem tudtam előbb jönni. Sok dolgom volt.
Apának ezer dolga van, de hamarosan meglátogat.
Nyugi, megyünk a szobádba. Menjünk.
- Mit mondtatok neki? - Nem mondtunk semmit.
- Itt volt a nővérem? - Ma délelőtt.
Elmondta, hogy az apátoknak volt egy balesete és kórházban van.
Nekem erről fogalmam se volt. Azonnal hívnotok kellett volna őt!
Ez az ő dolguk, én ebbe nem szólok bele.
Fogd be!
Bassza meg!
A francba!
Bocsánat! Kérem!
Most nincs látogatási idő. Kérem!
Mondtam, hogy most nincs látogatás.
Ezt a kart ide tesszük. Nagyon jó. Hé!
És most jön a másik.
Menjünk.
Mondtam, hogy nem jöhet fel. Hagyjuk magára.
- Szia, Sara! - Szia, Andrés! Hogy vagy?
Jól. És te?
- Jobban. - Örülök.
- Bejössz? - Á, nem. Nem fog sokáig tartani.
- Jól van. Szólok Elenának. - Köszönöm.
- Történt valami? - Nem, nem.
Ezt hoztam neked.
Elmegyek.
- Mikor? - Holnapután.
Megcsinálod az albumot?
Nem tudom. Beszélnem kell Emmával.
- Mérges? - Egy kicsit.
- Nos, érthető, nem? - Igen.
- Szép árat kaptál. - Igen.
Köszönöm.
Én köszönöm.
Kész, ennyi.
Jól van, menjünk.
Rendben.
Figyelj, Germán, köszönöm.
- Jó utat! - Köszönöm.
Nem kell öntözni.
Nyárig.
Sara.
Mi van?
AMI MEGMARADT BELŐLED
Ezt játszd le.
Kedves hallgatóink!
Egy újabb napra ébredtünk ma a Stella Rádió FM-mel.
Az a szerencse ért minket, hogy a stúdiónkban
köszönthetjük az egyik legnagyobb pop sztárt: Justin Timberlake-et!
- Szia Justin! - Sziasztok!
Az új számod, a Cry Me a River,
aranylemez lett. Illetve a Grammy-n is arattál.
A turnéid nagy sikerrel futnak.
Hogy érzed magad ezután a siker után?
Szóval, meg kell, hogy mondjam, hogy fantasztikusan.
Ugyanis, a rajongóimnak az energiája engem is...
Justin szerint megtiszteltetés ez a siker és a közönség szeretete,
és reméli, hogy tartós marad. Köszönöm Sara.
Igaz, hogy ezt a dalt a volt párodnak Britney Spearsnek írtad?
Justin azt mondja, hogy ez csak pletyka.
A dalban a hűtlenségről énekelsz.
Elárulnád, hogy ki törte össze a szívedet?
Justin azt mondja, hogy ha a továbbiakban is erről beszélünk,
akkor lemondja az interjút.
Ugyan már, Justin, nem kell így felhúznod magad.
Azt mondja, ne beszéljünk erről a témáról.