Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Să mergem, Vera!
Bună, Sara!
Voiam să ştiu cum a fost azi.
Şi sora ta?
Nu-ţi face griji cu privire la studio, am vorbit cu ei
şi îl vor ţine până te întorci la New York.
Pa, scumpo!
Te iubesc!
Las-o!
Mă ocup eu.
Lemnul este umed.
Ţi-ai pierdut îndemânarea.
Se poate.
Vrei o bere?
Bine.
Nu mai sunt.
- Doar unele cu lămâie. - Nu contează.
E ciudat să nu-l văd aici.
Da.
Sara, vino la noi acasă, avem suficient loc.
Nu, prefer să rămân aici, aşa mai exersez.
Am putea să luăm şi pianul.
Nu, serios! Sunt bine aici.
Cum preferi.
Ai putea să-mi laşi maşina?
Da, sigur, ia-o!
Mulţumesc!
De ce mai folosim încă drumul vechi? Cât le ia să termine autostrada?
Lucrările au fost întrerupte acum 3 ani când s-a schimbat guvernul.
- De ce? - Nu ştiu, chestii de politică.
Da.
Drumul ăla mă ameţeşte.
Nu era şi cazul lui.
Mereu pleca pe undeva.
Nu ştiu cum să-i spun bunicului.
Tata?
Bună, Andres.
Da, e aici.
E târziu, e mai bine să rămână aici.
Bine, ne vedem mâine.
AZILUL JAVASTA
Bună!
Şi mie mi-a fost dor de tine.
Ştiu.
Când m-am întors? Ieri.
Cât stau aici? Nu e asta.
Vrei să ştii cum e la New York.
E frumos, bunicule.
Foarte mulţi oameni.
Clădiri foarte înalte, multe luminiţe, mai ales de Crăciun.
Trebuie să vii cu mine.
Fina e o bomboană de fată!
Ai grijă să nu-ţi găseşti un iubit şi să te duci să-ţi faci de cap cu el!
Când erai domnişoară, cred că ai frânt multe inimi...
Bufonul curţii!
Vine nesuferita să-ţi aducă prânzul.
Chiar aşa?
Datorită mie, bunicul tău va ajunge la 96 de ani, nu?
Ce frumos că a venit nepoata ta de aşa de departe!
E un drăguţ!
Şi ce probleme ţi-am făcut când eram mici!
Mai ştii când am vopsit blăniţa unui miel?
Aproape că l-am otrăvit.
Săracul!
- A fost ideea ei. - Tu ai adus vopseaua de păr!
Eu am făcut ce mi s-a spus.
O face pe mironosiţa!
A vorbit sfânta!
I-l dai tu?
Trebuie dizolvat în apă. Poţi să iei de acolo.
Vă las singuri!
Rebeca, de ce nu treci pe la noi într-o zi?
- Până când stai? - Până după sărbători.
Ce frumos, Sara! Sigur, o să trec.
Un pic mai la dreapta, German. Aşa e bine.
Ţine-o tot aşa!
- Ai tot ce-ţi trebuie? - Ai suficient până în ianuarie.
- Când semnezi transferul? - Cred că în ianuarie.
Bine, semnăm contractul şi le iau în aceeaşi zi.
Ţinem legătura, ne vedem sâmbătă!
- Pa, Sara. - Pa!
- Vorbea despre oi? - Da.
De ce?
O să le cumpere după ce facem dezbaterea moştenirii. Îţi dau jumătate.
- Credeam că le păstrezi tu. - Eu?
Am deja prea mult de muncă.
- I-ai spus bunicului? - Nu.
Putem să-i spunem împreună de Crăciun.
Este ziua potrivită ca să-i dăm o asemenea veste?
Nu e niciodată o zi potrivită pentru o astfel de veste.
Nu avem de ce să-i spunem.
Şi ce îi spunem?
Că e plecat, că e într-o călătorie.
Sara, nu e idiot.
Şi nu vreau să vorbesc de tata ca şi cum ar fi în viaţă.
Sunt frumoase, nu?
Da!
- Ce rasă sunt? - Brune de Pirinei.
- Bună ziua, vreţi să gustaţi? - Da.
Ia uite răzătoarea aia!
- Mama lui Andres are una! - Serios? Funcţionează?
Da, dar nu o foloseşte prea des.
- Ce faceţi, fetelor? - Armando, ce mai faci?
Bine, nu mă plâng, date fiind circumstanţele.
Ar trebui să ne apropiem. Ne vedem mai târziu!
Vă mulţumesc că aţi venit!
Este important să participăm la astfel de evenimente,
care susţin produsele locale
şi care promovează arta noastră gastronomică.
Datorită faptului că se vorbeşte despre asta, am reuşit să ne dezvoltăm.
Să ţinem şi un moment de reculegere pentru prietenul nostru, Julio Bescos,
care şi-a pierdut viaţa într-un accident tragic,
dar care a lăsat ceva foarte important în urma sa.
Eforturile sale de a apăra mediul rural,
agricultura extensivă, şi speciile pe cale de dispariţie,
şi preocuparea sa pentru mediu ca stil de viaţă,
nu pot fi uitate.
De aceea le invităm pe fiicele sale, Elena şi Sara, pe scenă,
ca să primească un cadou în memoria lui.
Mulţumim, German!
Mulţumim!
- Mulţumim! - Cu plăcere!
Mulţumesc!
Ce vrei?
Cârnaţi, tu?
Cârnat picant.
- Cârnat simplu sau picant? - Simplu.
Mulţumesc!
Cârnatul picant este rece.
Vrei?
- E bun. - Chiar e delicios.
Putem să împărţim dacă vrei.
Bună!
Tina!
- Ce mai faci? - Mă descurc cum pot.
Am terminat cu vizitele la ferme.
Nu am nicio clipă de linişte.
- Cine le mai suportă! - Da!
- Bună, Sara! - Bună!
Nu am avut ocazia să mă prezint, sunt Tina, o prietenă a tatălui tău.
Încântată de cunoştinţă!
Cum merge cu oile?
Bine, mâine ne ocupăm de comenzile de Crăciun.
- Să-mi zici dacă ai nevoie de ajutor! - Nu-ţi face griji, mă ajută ea.
Deja te-ai transformat în ciobăniţă?
- Ce schimbare! - Da.
Mă duc să-mi iau ceva de băut, vreţi ceva?
- Eu nu, mulţumesc. - Eu mai am.
- Ne vedem mai târziu! - Pe curând!
Are animale? Credeam că e din familia de germani care ţin albine.
Aceia sunt alţii, ea creşte cai, dar e veterinar.
Merge la fermele din zonă.
Se vedea cu tata.
Se face o cină pentru aniversarea lui Fede, trebuie să vii!
- Rebeca! - Scuze!
Nu pot să vin, iau cina cu sora mea.
Spune-i că nu poţi să te duci!
- Vreau să fiu cu ea. - Bine.
- Dar e ultima dată. - Da, bine.
- Ţine scara! - Sigur.
Nu!
- S-a rupt ceva? - Nu.
Îţi imaginezi că voiam să arăt aşa?
Nu mă face să râd, o să cad. Ajută-mă!
- Vin acum. - O ţii bine?
- Semănaţi un pic. - Da. Sigur!
- Wow! - Primul meu pian.
- Eu fac de astea la azil. - Serios?
Ce drăguţ!
Scrisori parfumate!
Nu mai miros a nimic.
"Bună, Sara, azi Fede mi-a dat o floare".
Ce sunt astea?
Nişte casete pe care le-am înregistrat cu tata şi sora mea.
Şi primele noastre compoziţii.
- Aveţi suficiente pentru un disc. - Nu, erau îngrozitoare.
Caietele noastre! Nu pot să cred că le mai ai!
Am păstrat tot felul de lucruri.
Exclusiv: Geri Halliwell este din Huesca.
Cine este Ana Maria Hidalgo?
Este mama liderei formaţiei Spice Girls, care s-a născut în Estadilla.
Astăzi îi luăm un interviu verişoarei sale, Cillas,
care ne va vorbi despre relaţia ei cu roşcata de la Spice Girls.
Eram grozave!
- Trebuie să lucrez în divertisment. - Da, ai talent.
Chiar aşa!
Interviu exclusiv cu brutarul Pedro.
Cât timp a trecut!
Ce e asta?
Cred că e expirată.
Mai bine, aşa încercăm ceva nou.
Nu? Da!
Eşti la fel de nebună ca şi tatăl tău.
Aşa crezi?
Era un tip ciudat, ca tine.
Oamenii de pe aici sunt nişte marionete, dar el gândea altfel.
Tu o cunoşti pe veterinara străină?
- Tina, nemţoaica? - Da.
Ştii unde locuieşte?
În drum spre grajduri, e singura casă din zonă.
- Sara, tu ştii că... - Da, ştiu.
Bine.
Sara...
Ce este?
Nimic, mi-a fost dor de tine!
- Nu! - Ba da.
- Foarte mult! - Nu...
Ia-l tu, că eu sunt ameţită.
- Vezi, nu e expirată? - E bună.
Mâine vine tata să ia animalele pentru abator.
Bine.
Câte o să iei?
De data asta, 123.
Incredibil.
Da, e Crăciunul, e normal.
Îţi merg bine afacerile, nu?
Da.
Trebuie să creştem şi numărul de cuşti de fătare.
Aşa că am mult de muncă.
Nu avem suficient timp.
I-am propus tatălui lui să încerce să crească porci bio,
dar s-a uitat la mine de parcă o luasem razna.
La vârsta lui, nu mai este interesat să experimenteze.
Cred că tatălui tău nu i-a plăcut niciodată să experimenteze.
Las-o baltă!
Ne gândeam să punem aici cuştile de fătare.
- Bine. - O să-ţi plătim chirie.
- Nu trebuie să-mi plăteşti nimic. - O să vorbim altă dată.
Hai să nu mai vorbim de animale, o să o plictisim.
De ce nu ne povesteşti despre discul tău?
Ai ales toate piesele?
Da, aproape pe toate, o să înregistrăm în martie.
O să ne cânţi şi nouă una?
Eu sunt sora ta, şi nici nu te-am auzit cântând.
Câinele vecinului meu este foarte ciudat
E aşa de gras că nici nu poate să meargă
Este rotund ca o pâinică
De asta vecinul meu nebun nici nu-l scoate la plimbare
Are 200 de kilograme aşa că nici nu mai latră
Pisicile l-au poreclit "ursul polar" ca să râdă de el.
Ce prostie!
Tata?
Lasă rufele murdare aici, o să le spăl eu mai târziu.
Se întâmplă iarna, din cauza frigului.
Ai vorbit cu un veterinar?
Tata a vorbit cu Tina, dar nu există tratament.
15 kilograme şi 200 de grame.
00609.
- Pot să verific eu, dacă vrei. - Mulţumesc!
Avem multe comenzi pentru Crăciun, şi scroafele care fată.
- Mă ocup eu, nu-ţi face griji! - Mulţumesc!
18 kilograme şi 20 de grame.
- Ai notat? - Da.
Trebuie să îi hrănesc de două ori pe zi?
- Da. - Bine.
Am putea plăti un cioban din pensia tatei.
- Pentru ce? - Ca să aibă grijă de oi.
Nu vreau să le vând.
Şi mie îmi pare rău, dar nu pot să mă ocup de toate.
13 kilograme şi 400 de grade.
Şi nu o să primim nicio pensie. Nu e cum a fost la mama, suntem adulţi.
- Bună! - Bună!
- Sunt Sara, sora lui Elena. - Mă bucur să te cunosc!
- Bună, Simon! - Ce mai faci?
- Vrei formularul? - Da.
Douăzeci, nu?
Trebuie să semnezi...
... chiar aici.
- În regulă! - Mulţumesc foarte mult!
- Mulţumesc! - La revedere!
Pa, Simon!
- Poţi să mă laşi undeva? - Sigur, dacă nu e departe.
E foarte aproape.
Mai repede, haide!
Jana, nu aşa de repede!
E prea repede!
E foarte pricepută.
- Călăreşte de la patru ani. - Impresionant!
Cu tatăl tău am început să scot caii.
Am studiat efectul animalelor care pasc asupra regenerării pădurilor.
- Tipic pentru el. - Da.
Eu credeam că ştii câte ceva despre mine.
- Cât timp aţi fost împreună? - Doi ani şi jumătate.
Nu, nu mi-a vorbit niciodată de tine.
Îi era jenă să ne prezinte iubitele lui.
- Au fost multe? - Nu!
Le speria pe toate cu ciudăţeniile lui.
Mai puţin pe mine.
El spunea mereu: "În turma mea e doar o oaie neagră, Sara".
Ia uite cine vorbea!
Îşi dorea foarte mult să te vadă.
Voia să vină la New York, la un concert de-ale tale, să-ţi facă o surpriză.
Mă întorc imediat!
Dă-mi cealaltă cheie!
- Asta? - Nu, cealaltă.
Aia este, mulţumesc!
- Bună! - Ce faci?
Bună, Vera!
- Ce faceţi? - Verificăm dacă putem lua nişte piese.
O să facem loc ca să punem cuştile de fătare.
Şi trebuie să fie aici?
Este zona cea mai îndepărtată de casă, o să miroasă urât!
- Nu poţi să mai aştepţi puţin? - Ce să aştept?
Să decidem ce facem cu lucrurile tatei.
- Te referi la tractor? Nu funcţionează. - Nu, mă refer la toate.
Nu ai spus că e urgent.
Nu e urgent. Mai întâi, German trebuie să ia turma de oi.
- Dar avem nevoie de ele curând. - Şi ce legătură au oile?
- Ce vrei să spui? - De ce trebuie să-l aşteptăm pe German?
Nu e voie să creşti oi şi porci împreună.
- Nu mi-ai spus asta. - Şi ce?
Nu vreau să pui cuştile aici.
Sara, ţi-am mai spus, nu o să mă ocup de oi.
- O să mă ocup eu. - Ce tot spui?
O să mă ocup eu de oi.
Nu o să pui aici cuştile de fătare.
Şi lasă şi tractorul, îl vreau eu.
Asta trebuie neapărat cântată.
Da.
O să sun la studio să programăm repetiţiile în ianuarie.
Emma, nu sunt sigură că pot veni atât de repede.
Trebuie să rezolv unele lucruri aici.
Şi când ar urma să vii?
Sara, nu vreau să te presez,
dar ştii că termenele trebuie respectate.
Da, ştiu, dar am nevoie de încă puţin timp.
Bine.
Dar anunţă-mă imediat ce poţi! Te rog!
Dragi ascultători, vă începeţi ziua cu Radio Stella FM,
şi avem norocul de a-l avea în studiourile noastre,
pe primul om care a păşit pe Lună: Neil Armstrong!
Neil, poţi să ne spui cum este Luna?
Luna este plină de roci,
s-a format după coliziunea dintre un meteorit şi Pământ,
aşa că Luna este rezultatul acelei coliziuni.
- Bună, Neil, mă bucur să te cunosc! - Plăcerea este a mea!
Poţi să ne spui cum te-ai simţit când ai păşit pe Lună?
Am simţit că visul meu s-a împlinit.
Te-ai mai întoarce pe Lună?
M-aş întoarce oriunde în spaţiu.
Şi dacă ai putea să călătoreşti pe altă planetă, pe care ai alege-o?
O cină cu marţienii ar fi extraordinară!
O să stea toată săptămâna, eu sunt aici şi profită de asta.
Eşti un lacom! Nepoata ta o să te omoare cu atâtea dulciuri!
Pentru mine? Vrei să mă îngraş!
Bine, "grasă şi frumoasă", aşa zicea bunica mea.
Delicios!
Nu, mulţumesc!
Bine, tu?
- Crăciun fericit! - Şi ţie!
Scuze, bunicule!
Nu am putut să ajung mai devreme.
Suntem foarte ocupaţi, azi au fătat cinci scroafe.
Da, sunt epuizată.
I-am dat deja cadoul, cum nu mai veneai...
Bine.
Îţi plac bomboanele, bunicule?
Nu, eu nu vreau.
Oile? Sunt bine.
Bunicule...
Trebuie să-ţi spunem ceva despre tata.
I-am spus deja
că a plecat în Germania cu Tina, ştie deja.
Poftim?
Da, o să stea acolo de Crăciun.
Bunicule, mai vrei o bomboană? Asta e cu căpşuni.
Nu, eu nu vreau.
Vrei?
Eu nu vreau.
Încetează!
Nu!
Te rog, opreşte-te!
În Javasta, animalele domestice pasc doar pe 53% din terenurile din păduri,
ceea ce creşte riscul de incendii şi reduce biodiversitatea.
Aşa că este nevoie să scoateţi animalele din grajduri
şi să le duceţi în pădure, pe munte.
Doar aşa putem evita incendiile de vegetaţie
şi dezastre de mediu.
Mulţumesc, vă las cu Tina.
Ca parte din cercetarea noastră, alături de colegul nostru Julio Bescos,
am făcut, timp de trei ani, o monitorizare
a trei ferme cu rase diferite de animale,
care s-au hrănit în totalitate în păduri abandonate,
pe care ulterior le-am îngrădit ca să protejăm animalele.
Rezultatul a fost purificarea a peste 20 de hectare de pădure,
care au devenit păşuni.
Atunci o să recomand
fără galop, doar plimbări uşoare şi călărit în ritm lent, da?
Bine, ai grijă de tine!
- Salut-o pe soţia ta din partea mea! - Da, pe curând!
Sara! Mulţumesc că ai venit!
- A fost foarte interesant. - Serios?
Da, serios.
Ce bucurie să văd aici pe cineva din familia Bescos!
- Sara, ce mai faci? - Bine.
Ne-a lipsit Julio, care ar fi agitat lumea.
Le-ar fi spus: "Nu vă mai plângeţi, mergeţi pe munte!"
El spunea ce gândea.
- Hai să bem ceva! - Hai, se face târziu!
Vii şi tu, nu?
Haide, nu stăm mult!
Bine.
- Ce faci? - Bine.
M-a emoţionat să văd pozele cu oile noastre.
Bună!
Te-ai culcat?
Nu văd oile, poţi să vii?
Andres, opreşte-te puţin!
- Vezi ceva? - Nu, nimic, să mergem!
Uite, Elena, au trecut pe aici.
Se aude ceva, nu?
La naiba, au trecut apa.
GARDA CIVILĂ
- Bună seara! - Bună seara!
- E turma dumneavoastră? - Nu, e a mea.
- Bună seara! - Bună seara!
Aveţi o amendă de 50 de euro pentru fiecare oaie pe drumul public,
pentru dăunarea recoltelor
şi pentru repararea vehiculului.
Pot să văd actele?
Pe aici au fugit?
Da, au dărâmat gardul.
Dacă îmi spuneai, o făceam eu.
Ai făcut destule!
- O să plătesc eu amenda, da? - Normal că tu o să o plăteşti!
La ce oră ai venit să le dai de mâncare?
Când m-ai sunat pe mine, nu?
Şi mai vrei să ai grijă de oi!
- Dă-i drumul! - Încetează, Sara!
- Dă-i drumul! - Încetează!
Ţi-am spus să-i dai drumul!
A trebuit să moară tata ca să vii, nu?
Şi îmi mai şi faci viaţa un calvar!
Calmează-te!
Fă ce vrei, Sara!
- Sara! - Bună!
- Prietena mea! - Unde te-ai ascuns?
Bine că ai venit, ne-am făcut griji pentru tine.
Am venit să vorbesc cu Rebeca.
Rebeca e puţin ocupată acum.
Rămâi, te rog! Ai multe să ne povesteşti!
Cum îţi merge în New York? Ai un iubit american?
Sau unul sexy de culoare?
Nu, unul din Puerto Rico!
Da, a fost unul.
Puerto Rico!
- Nu-mi vine să cred! - Te-am sunat de o mie de ori.
Nu am auzit, ce este?
- Ai nevoie de haine? - Nu!
Nu, ascultă-mă!
Trebuie să-ţi cer o mare favoare!
- Mâine lucrezi? - Nu!
- La naiba! - Ce se întâmplă?
Spune-le colegelor tale să mă sune dacă sora mea îl vizitează pe bunicul.
- Bine! - Vorbesc serios, notează undeva!
Bine, dar nu-ţi garantez nimic, fiecare face cum crede.
- Dacă o văd acolo pe Elena... - Să mă sune urgent!
Te rog!
- Trebuie să guşti, este extraordinar. - Eu plec.
Ce? În niciun caz!
Dacă pleci, nu trimit mesajul.
Braţe încrucişate!
Se stabileşte că bunurile decedatului vor fi împărţite în felul următor:
ferma Bescos, din municipiul Javasta,
cu o casă de 300 de metri pătraţi, şase hectare de teren
şi o turmă de 304 oi,
şi banii din contul său bancar,
vor fi moşteniţi de cele două fiice ale decedatului,
Elena şi Sara Bescos Vidal.
Semnând acest document, după cum ştiţi,
deveniţi proprietari ale bunurilor
şi, după taxele de moştenire,
se va face înscrierea în registrul proprietăţilor.
Vă rog, semnaţi aici!
Şi tu, Elena, te rog!
Mulţumesc!
Bună, Emma, trebuie să vorbim!
Nu te găseam...
Îmi pare rău pentru ce ţi-am spus zilele trecute!
Nu a fost uşor nici pentru tine să fii singură şi atât de departe.
Dar s-a terminat acum, nu vreau să pleci aşa.
Nu plec.
Poftim?
Discul...
Sara, eu nu te pot ajuta.
Da, ştiu.
Mamă, o să moară?
Sper că nu, dar o să vedem.
Mielul ăsta are clostridium.
Este o bacterie care apare din cauza umezelii din timpul iernii.
Tatăl tău a avut problema asta anul trecut.
Hai să mergem!
Ideea este că sunt slabi, atinge-l aici!
- Simţi vertebrele? - Da.
Ideal ar fi să nu le simţi.
- Ce le dai de mâncare? - Orz.
- Doar orz? - Da.
Amestecă-l cu porumb, e mai bine pentru ei.
- Uite, vezi seminţele de orz? - Da.
Sunt întregi pentru că, atunci când mănâncă mult orz, nu-l digeră bine.
Dacă le dai şi porumb, nu va mai fi aşa şi vor fi mai puternici.
Jana! Ai grijă!
Vino aici!
Tatăl tău nota totul aici.
Restaurantele şi măcelăriile sunt clienţi, restul sunt furnizori.
De mâncare, de garduri, de seminţe...
- Aici ai furnizorii de porumb, sună-i! - Bine.
Cât timp o să rămâi?
Nu ştiu.
Ce e asta?
- Este vechiul YouTube. - Poftim?
Era foarte fericit că i-ai dăruit discuri.
Spunea că sunetul e mai bun. Era de modă veche.
Aşa este.
Îmi place foarte mult, Sara.
Mulţumesc!
Îmi aminteşti mult de el.
Amândoi atât de imprevizibili.
Aşa e bine, tot înainte!
Ai grijă la acoperiş! Încă puţin!
Restaurantul Bella Guara?
Sunt Sara Bescos de la ferma de miei bio din Javasta.
V-am sunat că vă informez că eu mă voi ocupa de afacere.
Găseşte botul cu mâna.
- Gata? - Nu, aşteaptă.
- Cred că l-am găsit. - Bine.
Acum trebuie să tragi capul şi picioarele spre ieşirea uterului.
Cum?
E ca şi cum ar trebui să plonjeze într-o piscină.
Mişcă-te uşor, astfel încât copitele să nu zgârie uterul.
Nu pot s-o fac!
Dacă faci cum îţi spun eu, o să iasă singur, nu o să-i faci rău.
Bine, aşteaptă!
- Gata? - Aşteaptă!
Bine, bine!
A ieşit!
Bravo. Ai văzut? Oaia este bine?
Da.
Tu ce mai cauţi aici?
Vrei să renunţ la tot?
Mă bucur că eşti aici, dar ce faci tu este o nebunie.
Nu ţi-am cerut opinia.
Sunt prietena ta şi o să ţi-o spun oricum.
Tipul ăla nu se va schima.
Nimic nu se schimbă niciodată pe aici.
Încetează! Noi două suntem aici şi fumăm, nici asta nu s-a schimbat.
Bună ziua!
Bunicul tot întreabă de tatăl tău, aproape că i-au spus zilele trecute.
Nu ştim ce să-i mai spunem, de ce nu-i faci o vizită?
Bine.
Când? Pentru că şi-a dat seama că se întâmplă ceva.
- Jucăm foosball, haideţi! - Venim acum.
- Sunteţi foarte încete! - Venim acum!
Pune-te în locul lui!
Ai prefera să nu ştii?
De la Paris, mergem la New York,
la tânărul pianist Pat Krall, de la celebrul Jazz Corner Club,
unul dintre cei mai în vogă artişti din oraşul american.
Vă las cu Pat şi melodia lui, "Melting Rocks".
Vera, du-te în spate!
- Acesta. - Acesta?
Da.
19 kilograme şi 400 de grame.
- Numărul? - 00602.
Bună, Elena, ce mai faci?
Pe aici, la muncă, tu?
Sunt aici, cu sora ta, avem marfă bună azi.
Foarte bine!
Bună!
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Bine.
- Bună, Elena! Bună, Sara! - Bună!
Ai aici formularul!
Nu, pe ăsta îl semnează ea.
Şi pe acesta!
Aici.
- Perfect, mulţumesc! - Pe curând!
- Formularul? - Aici.
Ia pixul!
- Mulţumesc! - Eu îţi mulţumesc!
- Mult noroc! - Pa, Elena, ai grijă de tine!
Ferma de miei din Javasta, cu ce pot să vă ajut?
Rebeca, pot să te sun mai târziu? Sunt ocupată!
Ce tot spui?
Ce s-a întâmplat?
Nu-mi spui nici măcar mie?
Te-am sunat de când l-am văzut, nu ştiu ce e cu el.
Bunicule!
Uite, oile noastre au apărut în ziar!
Bunicule, am avut multă treabă, nu am putut veni mai devreme.
Tata are o mie de lucruri de făcut, dar o să vină în curând!
Calmează-te, hai mergem în camera ta!
- Ce i-aţi spus? - Noi nu i-am spus nimic!
- A venit sora mea? - Azi-dimineaţă.
I-a spus că tatăl tău avut un accident şi că e în spital.
Nu am ştiut nimic.
- Trebuia să o suni! - E treaba lor, eu nu mă bag!
Taci!
La naiba!
Ce rahat!
Scuze, nu e program de vizite.
Scuză-mă, ţi-am spus că nu a început programul de vizite!
Braţul ăsta...
Hei!
Hai să mergem!
Hei, tu!
- I-am spus să nu urce. - Las-o în pace!
FAMILIA BALLARIN
- Bună, Sara! - Bună, Andres, ce mai faci?
Bine, dar tu?
- Mai bine. - Mă bucur.
- Vrei să intri? - Nu e nevoie, durează un minut.
- Bine, o chem pe Elena. - Da, mulţumesc!
- S-a întâmplat ceva? - Nu.
Voiam să-ţi dau asta.
Voi pleca.
- Când? - Poimâine.
O să înregistrezi albumul?
Nu ştiu, trebuie să vorbesc cu Emma.
- E supărată? - Un pic.
- E normal. - Da.
- E o vânzare bună. - Da.
Mulţumesc!
Nu.
Eu îţi mulţumesc!
- Gata. - Hai să mergem!
În regulă.
Mulţumesc, German!
- Drum bun! - Mulţumesc mult!
Nu e nevoie să o uzi.
Nu până la vară.
Sara!
Ce este?
CE RĂMÂNE DIN TINE
Pune-o pe asta!
Dragi ascultători, începem o nouă zi cu Radio Stella FM.
Avem norocul de a-l avea alături de noi
pe una dintre cele mai mari vedete pop, Justin Timberlake.
Noua ta piesă, "Cry Me A River", a câştigat Discul de Aur,
un premiu Grammy, şi turneul tău mondial a fost un succes.
Cum te simţi după un asemenea succes?
Justin este onorat de acest succes şi de afecţiunea fanilor săi
şi speră că va continua.
Mulţumim, Sara.
Este adevărat că melodia este dedicată fostei tale iubite, Britney Spears?
Justin a spus că nu e aşa, că sunt doar zvonuri.
Melodia este despre infidelitate.
Cine ţi-a frânt inima?
Justin a spus că, dacă nu schimbăm subiectul, anulează interviul.
Justin, nu te supăra!
Spune că nu mai vrea să fie menţionat acest subiect!
DEDICAT SURORII MELE