Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Pridi, Vera.
Živjo, Sara.
Zanima me, kako je bilo danes. Kako si?
Pa sestra?
Ne skrbi za studio. Klicala sem jih.
Počakali bodo, da se vrneš v New York.
Adijo, ljubica.
Rada te imam.
Pusti jo.
Bom jaz.
Drva so vlažna.
Ne, malo si že pozabila.
Zna biti.
Bi pivo?
Bi.
Nimamo ga.
Samo to reč z limono. - Tudi prav.
Čudno je, da ga ni več.
Ja.
Sara, prenoči pri naju. Dovolj postelj imava.
Ne, raje bom tukaj. Vadila bom. -Prineseva klavir?
Ne, v redu bo, res.
Kakor hočeš.
Mogoče mi lahko posodiš avto?
Seveda, kar vzemi ga.
Hvala.
Zakaj moramo še kar voziti ob prepadu? Ni avtoceste?
Ko se je zamenjala vlada, so ustavili dela. -Zakaj?
Ne vem, politika.
Ja.
Na tej cesti mi je bilo zmeraj slabo.
Njemu ni bilo.
Vedno je divjal.
Kako naj to povem dedu?
Tata?
Živjo, Andrés.
Ja, tukaj je.
Pozno je. Mogoče je bolje, da prespi tukaj.
Ja, prav. Jutri se vidimo.
DOM ZA STAREJŠE JAVASTA
Živjo.
Živjo!
Tudi jaz sem te močno pogrešala.
Ja, vem.
Kdaj sem se vrnila? Včeraj.
Kako dolgo ostanem? Ne.
Kakšen je New York?
Čudovit je, dedek.
Veliko ljudi je v njem.
Veliko visokih stavb in luči. Sploh za božič. Moraš priti.
Naša Fina je krasna. Lahko si najdeš fanta in greš ven.
Koliko src si zlomila, ko si bila mlada? -Afna.
Tečka s kosilom gre.
Aja?
Zaradi mene bo tvoj ded še pri 96 čil kot hrast.
Kako lepo, da je prišla vnučka.
Kako je prisrčen.
Ko sva bili majhni, sva te pa sekirali, ne?
Se spomniš, kako sva ovnu naredili pramene?
Lahko bi ga zastrupili.
Ubožec. Njena zamisel. - Barva za lase je bila tvoja.
Ubogala sem jo. Tvoja vnukinja je svetnica.
Prava se oglaša.
Mu jo boš ti dala?
V vodi jo raztopi. Tukaj je.
Iti moram, delo kliče.
Rebeca, oglasi se kaj. - Kdaj se vračaš? -Po praznikih.
Prav, Sara. Oglasim se.
Še malo bolj desno, Germán.
Kar naprej.
Misliš, da bo dovolj? - Do konca januarja.
Kdaj je prepis? - Januarja.
Prav. Podpišemo, pa pridem ponje.
Se slišimo. In vidimo v soboto.
Adijo, Sara. -Adijo.
Boš prodala ovce? -Ja.
Zakaj?
Kupil jih bo, ko podedujeva. Polovico boš dobila.
Jih ne boš obdržala? -Jaz?
Ni govora. Preveč dela je z njimi.
Si povedala dedu? -Ne.
Skupaj mu bova, za božič.
To ni pravi čas za tako novico.
Nikoli ni pravi čas.
Saj mu lahko zamolčiva.
Kaj pa naj rečeva?
Ne vem. Da potuje.
Sara, saj ni zabit.
In nočem govoriti o očetu, kot da je še živ.
So lepe, kajne?
Velike.
Katere pasme? - Pirenejska braunvieh.
Na, pokusi. -Prav.
Kako krasen strgalnik!
Takega ima Andrésova mama. - Aja? Pa deluje?
Ja, ne uporablja ga dosti.
Kako sta, punci? - Pa ti, Armando?
Kar gre, glede na vse.
Bliže greva. Se vidimo.
Hvala, da ste prišli.
Pomembno je sodelovati na takih prireditvah,
ki podpirajo krajevne izdelke, kuhinjo in obrt.
Glas se širi od ust do ust.
Na ta dan bi se rad tudi spomnili ljubega prijatelja Julia Bescósa,
ki se je tragično ponesrečil in pustil veliko praznino.
Varoval je kmečko okolje,
ekstenzivno živinorejo, ogrožene vrste.
Nikoli ne bomo pozabili njegove predanosti.
Na oder vabim njegovi hčerki Eleno in Saro,
da prevzameta darilo v počastitev očetovega spomina.
Hvala, Germán.
Hvala.
Hvala. -Ni za kaj. - Hvala lepa.
Kaj boš?
Klobaso. Pa ti?
Čorizo.
Čorizo ali navadno klobaso? - Klobaso.
Hvala.
Mrzla je.
Boš?
Dobra je. -Slastna.
Lahko ti jo dam polovico.
Živjo.
Kako kaj? -Gre.
Kmetije sem obredla.
Nikoli ni miru.
So tečni, kaj? -Ja.
Živjo, Sara. -Živjo.
Zadnjič se nisva predstavili. Tina, očetova prijateljica. -Lepo.
Kako ti gre s čredo? -Kar. Jutri imamo božična naročila.
Pokliči, če potrebuješ pomoč. - Ne skrbi, imam jo.
Te je že vpregla?
Za spremembo. -Ja.
Po pijačo grem. Bosta kaj?
Ne, hvala. - Jaz jo še imam.
Se vidimo. -Ja.
Je rejka? Ni pri tistih medarjih Nemcih?
Ne. Konje ima, veterinarka je.
Po terenu hodi.
Z očetom je hodila.
Priti moraš na Fedejev rojstni dan. - Rebeca! -Oprosti.
Ne, s sestro se dobim. - Drugič se daj.
Rada sem z njo. -Prav.
Ampak zadnjič. - Prav. Drži lestev.
Dobro. -Ne!
Se je kaj razbilo? -Ne.
Kako sem lahko hotela to? - Smešno, res. Pazi, pomagaj.
Držim. -Držiš?
Malo sta si podobni. - Ne nori.
O! -Moj prvi klavir.
To pa jaz izdelujem v domu. - Res?
Kako lepo.
Odišavljena pisma!
Razdišala so se.
"Živ, Sara. Fede mi je danes dal rožo."
Kaj pa je to?
Kasete. Snemala sem jih s sestro in očetom.
Najine prve skladbe.
Za cel album jih je. - Ne, grozne so bile.
Najine revije, ohranila si jih. - Vse mogoče je tu.
"Ekskluzivno: Geri Halliwell je iz Huesce.
Kdo je Ana María Hidalgo? Mama vodje Spajsic, rojena v Estadilli.
Sestrična Cillas pove, kako je z rdečelaso zvezdnico."
Stara, carici sva bili.
Morala bi biti tračarka. - To ti gre. -Pa še kako.
Ekskluzivni pogovor s pekom Pedrom. Mojbog!
Sto let je od tega!
Kaj je pa to?
Nehaj. To je čez rok trajanja.
Prav. Bo še bolj zanimivo.
Prav. Ne? Ja.
Nora si kot tvoj foter.
Misliš?
Čuden je bil. Kot ti.
Tu so sami pajaci. On pa ni bil tak. Zato mi je bil všeč.
Poznaš tisto tujo veterinarko?
Tino, Nemko? -Ja, to.
Veš, kje živi?
Na poti k hlevom. Samo ena hiša je tam.
Saj veš, Sara... - Ja, vse vem.
Prav.
Sara...
Kaj je?
Nič. Pogrešala sem te.
Nisi. -Sem!
Zelo. -Ne...
Kako sem počena!
Vidiš, da še seka. - Dobra je.
Oče jih jutri odpelje v klavnico. -Prav.
Koliko pa?
123, mislim.
Vav!
Ja, božič pa to...
Vama kar gre, kajne?
Ja.
Še več ograd bi postavila.
Torej, dela ne zmanjka.
Časa pa.
Njegovemu očetu sem predlagala ekološko vzrejo svinj.
Pogledal me je, kot bi bila hipi. - To ni zanj. Prestar je.
Nikoli ni bil za take reči. - No...
Pozabi.
Tu bi imela ogrado za svinje s pujski.
Prav. - Plačevala bi ti najemnino.
Ni treba. - Pomenili se bomo.
Nehajva z živalmi, dolgočasiva jo.
Raje povej kaj o plošči.
Imaš vse pesmi zanjo?
Skoraj. Marca snemamo.
Nama boš kaj zaigrala?
Prav res. Še sestri nočeš zaigrati.
"Pes moje sosede je poseben tič.
Debel je kot sod, hodi skoraj nič.
Od spredaj in zadaj zavaljena klada,
saj soseda ga nikoli ne sprehaja rada.
Tako je zavaljen, da ne more lajati, seveda.
Vse mačke iz soseske ga imajo za medveda."
Trapica...
Tata?
Pusti umazano perilo. Pozneje ga bom oprala. -Prav.
To se zgodi, ko je mraz. Odpri.
Si vprašala veterinarja? - Oče je vprašal Tino. Ni zdravila.
15,200.
00609.
Lahko preverim. -Hvala.
Polne roke imava z božičem in prasitvijo.
Bom jaz, ne skrbi. - Hvala.
18... 20.
Si? -Ja.
Jih hranim dvakrat na dan? - Ja. -Prav.
Z očetovo pokojnino bi lahko najeli pastirja.
Za kaj? -Skrbel bi za ovce.
Nočem jih prodati.
Tudi jaz ne. Ampak ne zmorem vsega.
13,400.
In ne bo zadostovalo. Nisva več majhni kot pri mami.
Živjo. -Živjo.
Sara, Elenina sestra sem. - Me veseli.
Živjo, Simón! -Kako?
Imaš obrazec? -Ja.
Dvajset, kajne?
Izvoli. Še podpiši.
Tukaj.
Krasno. -Hvala lepa.
Hvala tebi. -Adijo.
Adijo, Simón! -Se vidiva. - Me lahko pelješ?
Če ni predaleč. -Ni.
Gremo, hitreje!
Jana, počasneje!
Prehitro galopiraš!
Pridna je.
Od četrtega leta je v sedlu. - Kaj takega!
Z očetom sva jih začela voditi ven.
Zanimalo naju je, kako paša obnavlja gozd.
Značilno zanj. -Ja.
Zadnjič sem že mislila, da veš zame.
Kako dolgo sta hodila? - Dve leti in pol.
Nikoli te ni omenil.
Ni nama hotel predstavljati svojih punc. -Jih je bilo veliko?
Sploh ne. Vse so pobegnile, ker je bil tak čudak.
Razen mene.
Pravil je, da je v njegovi čredi ena sama črna ovca. Sara.
Prav gotovo!
Zelo si te je želel videti.
Presenetil bi te v New Yorku na tvojem koncertu.
Takoj pridem.
Daj mi drug ključ.
Tega? -Ne, francoza.
Tega, hvala.
Živjo. -Kako si?
Živjo, Vera.
Kaj počneta? -Jemljeva dele. - In delava prostor za ogrado.
Mora biti tukaj? - Najdlje od hiše, ker smrdi.
Ne more malo počakati? - Zakaj?
Dokler ne potuhtava, kam z očetovimi stvarmi.
S traktorjem? Pokvarjen je. - Z vsem.
Nisi rekla, da se mudi.
Saj se ne. Germán pride po ovce. Kmalu bo pa treba.
Kaj imajo ovce s tem?
Kako to misliš? - Zakaj čakamo Germána?
Ovce in svinje ne gredo skupaj.
Tega mi pa nisi povedala. - Pa kaj?
Potem nočem svinj tu. - Sara, ne morem skrbeti za čredo.
Saj bom jaz. -Kaj govoriš?
Jaz bom skrbela za ovce.
Tu ne bo ograd za svinje. Prav?
In pustita mi traktor. Tudi tega hočem.
To moraš nujno odigrati.
Ja.
Klicala bom in rezervirala studio v januarju.
Ne vem, če bom že tam. Tu moram še nekaj urediti.
Kdaj pa lahko prideš?
Sara, nočem te siliti.
Ampak veš, kaj pomenijo roki.
Ja, vem. Samo še malo časa potrebujem.
Prav.
Čim prej mi povej, prosim.
"Dragi poslušalci, to je budnica radia Stella FM.
Z veseljem vam predstavljamo
prvega človeka, ki je stopil na Luno, Neila Armstronga.
Neil, kakšna je Luna, nam lahko poveš?
Kamnita, ker je nastala ob padcu meteorja na Zemljo.
Luna je torej posledica trka.
Živjo, Neil, me veseli. - Tudi mene.
Povej, kako je bilo stopiti na Luno?
S tem sem uresničil svoje sanje.
Bi se še vrnil na Luno?
Če bi se dalo, bi takoj spet šel v vesolje.
Na kateri planet bi šel, če bi lahko?
Krasno bi bilo večerjati z Marsovci."
Ves teden, kot jaz.
Lakotnik! Vnukinja te bo pokopala s slaščicami.
Zame? Jaz naj bom debela? Ti vragec.
Babica je pravila, da vreča kosti ni za nikamor.
Dobri so.
Ne, ne, hvala.
V redu. Pa ti?
Vesel božič. -Enako. Oprosti, dedek.
Ni šlo prej.
Veliko dela je. Danes je kotilo pet svinj.
Ja, izmučena sem.
Darilo sem mu že dala, ker te ni bilo...
Prav.
So ti bomboni všeč, dedek?
Ne, ne bom.
Ovce? V redu so.
Dedek...
Nekaj ti morava povedati o očetu.
Saj sem mu že.
Da je šel s Tino v Nemčijo. Vse že ve.
Kaj?
Ja, za božič bo tam.
Dedek, bi pokusil tega z jagodo?
Ne, jaz jih ne bom.
Boš?
Jaz pa ne.
Nehaj.
Ne...
Prosim, nehaj.
V Javasti živina popase samo 53 % gozda.
Požarna ogroženost raste, manjša se biodiverziteta.
Zato je treba črede spraviti iz hlevov,
na prosto pašo.
Tako bomo zmanjšali požare v naravi
in ekološke katastrofe. Tina bo prevzela besedo.
S sodelavcem Juliem Becósom
sva tri leta preučevala tri kmetije z več živalmi.
Pasle so se v zaraslih gozdovih, zavarovanih z ograjo.
S tem so očistili več kot 20 hektarjev gozda,
kjer so danes spet pašniki.
Brez galopa. Samo lahen drnec, prav?
Pazi nase.
In pozdravi ženo. - Ja, se vidiva.
Sara, lepo, da si prišla.
Zelo je bilo zanimivo. - Res?
Ja, zares.
Vsaj eden od Bescósov je tu. - Kako, Sara? -V redu.
Julio bi jih spodbujal:
"Manj tarnanja, vsi v hribe!"
Brez dlake na jeziku je bil.
Spijmo kaj. -Pozni smo.
Greš zraven?
Prav, na hitro.
Prav.
Kako si? -V redu.
Slika jagnjet me je ganila.
Živjo.
Si spala?
Ne najdem ovc. Lahko prideš?
Andrés, čakaj!
Si kaj videla? - Ne, nič. Pojdi naprej.
Elena, poglej. Tu so šle.
Nekaj slišim.
Mater, čez jarek so jo ucvrle.
Dober večer. -Dober večer.
Je čreda vaša? -Ne, moja.
Dober večer. -Dober večer.
Kazen je 50 evrov za ovco, ki zaide na javno pot,
pomendra posevke
ali poškoduje vozilo.
Dokumente, prosim.
Tu so šle ven.
Podrle so ograjo, packe.
Popravila bi jo, če bi mi povedala. - Dovolj si naredila.
Kazen bom plačala jaz. - Seveda, kaj pa misliš!
Kdaj si jih šla krmit?
Ko si me klicala, ne?
Ti boš pazila na ovce...
Pusti! -Nehaj, Sara.
Izpusti! -Nehaj!
Izpusti!
Oče je moral umreti, da si se vrnila, ne? Da mi težiš.
Pomiri se.
Naredi, kar hočeš z vsem, Sara.
Sara! -Živjo. -Stara! - Kod si hodila?
Lepo, da si prišla. Skrbelo nas je. -Rebeco iščem.
Malo je zasedena.
Prosim, ostani. - Vse nam povej.
Ja. Kako je v New Yorku? Imaš ameriškega fanta?
Seksi črnca?
Ne, Portoričana!
Ja, enega sem imela...
Portoričana!
Ne morem verjeti. -Stokrat sem te klicala. -Nisem slišala.
Za obleko? -Ne.
Ne, poslušaj.
Veliko uslugo potrebujem.
Delaš jutri? -Ne.
Jebenti... -Kaj pa je?
Prosi sodelavke, naj me pokličejo, če pride moja sestra. -Prav.
Resno, piši jim.
Prav. Ampak nič ne obljubim. Svojeglave so.
Če pride Elena... - Naj me takoj pokličejo, prosim.
To moraš pokusiti. -Grem. - Kaj? Ni šans.
Če greš, ne pošljem.
Na eks! Na eks!
"Predmet dedovanja je premoženje zapustnika:
kmetija Bescós v občini Javasta,
ki obsega 300 m2 poslopja in 6 hektarjev zemlje,
ter 304 ovce.
Posest in sredstva na bančnem računu
dedujeta obe hčerki pokojnika,
Elena in Sara Bescós Vidal."
Kot vesta, bosta s podpisom te listine
postali lastnici vsega tega. Po plačilu davka na dediščino
bosta vpisani v zemljiško knjigo. Podpiši, prosim.
In ti, Elena.
Hvala.
Živjo, Emma. Pogovoriti se morava.
Nisem te videla.
Oprosti zaradi tistega zadnjič.
Vem, da ti ni bilo lahko tako dolgo sami.
Nočem se posloviti sprta.
Saj ne grem nazaj.
Kaj?
Plošča...
Sara, ne morem ti pomagati.
Vem.
Bo mamica umrla?
Upam, da ne. Bomo videli.
Jagnje ima klostridije.
Bakterije, ki se množijo v vlažni zimi.
Tudi očeta so pestile lani.
Pridi, greva.
Suhi so. Potipaj ga.
Čutiš vretenca? -Ja.
Dobro bi bilo, da jih ne bi.
S čim jih hraniš? - Z ječmenom.
Samo? -Ja.
Primešaj še koruzo. Bolje bo.
Vidiš ječmenovo zrno? - Ja.
Neprebavljeno pride iz njih.
S koruzo se bo to popravilo. Okrepile se bodo.
Jana, pazi!
Pridi, greva.
Tvoj oče si je vse zapisoval.
Stranke so gostilne in klavnice. Drugo so dobavitelji.
Krma, ograd, semen, opek...
Ti prodajajo koruzo. Pokliči jih. -Prav.
Kako dolgo boš še tu?
Ne vem.
Kaj je pa to?
Starinski YouTube. -Kaj?
Kako je bil vesel tvoje plošče! Te je imel raje.
Staromoden je bil.
To drži.
Zelo mi je všeč, Sara.
Hvala.
Močno me spominjaš nanj.
Enako nepredvidljiva si.
Tako, ja. Samo naravnost.
Pazi na streho. Še malo.
Gostilna Bella Guara?
Sara Bescós, Ekološka ovčereja Javasta.
Samo obveščam vas, da bom odslej vodila posle.
"Meteorologija močno vpliva na kmetovanje?
Nadvse. Tako gledamo v nebo, da nas boli vrat."
Z roko poišči gobček.
Ga imaš? -Ne, čakaj...
Mislim, da. -Zdaj pa glavo in nogi obrni proti izhodu.
Ampak kako?
Kot v pozo za skok na glavo.
Pazi, da ne opraska maternice s kopiti.
Ne morem, ne morem...
Če boš naredila tako, bo šel sam ven. Rešena bo.
Prav, počakaj.
Si? -Ja, počakaj.
Krasno, krasno.
Zunaj je.
Bravo. Si videla? Je jagenjček živ?
Ja.
Zakaj si še tukaj?
Boš zavrgla vse, kar si dosegla?
Vesela sem te, ampak vse boš uničila. -Kdo te je kaj vprašal?
Prijateljici sva. Ne bom tiho.
Ta je še vedno kreten.
Tukaj se nikoli nič ne spremeni.
Nehaj. Tudi ti še vedno kadiš.
Živjo.
Dedek ves čas sprašuje po očetu. Skoraj je že izvedel.
Ne moremo več lagati. Zakaj ga ne obiščeš?
Saj ga bom.
Kdaj? Razsoden je, ve, da je nekaj narobe.
Potrebujemo vaju za namizni nogomet. -Prideva.
Obirata se. -Že greva.
Postavi se v njegovo kožo.
Ne bi hotela vedeti?
Goljufaš! Ne gre sem.
To!
"Iz pariškega podzemlja v New York.
Mladi pianist Pat Krall, čudežni otrok iz kluba Jazz Corner,
kjer igrajo najbolj vroči džezisti Velikega jabolka.
Za konec torej Pat in njegova Melting Rocks."
Vera, na konec!
Tale? -Ja.
Ja.
19,400.
Številka? -00602.
Kako gre, Elena?
Malo delam. Ti?
K sestri sem prišel. Dobra roba.
Krasno.
Živjo.
Kako si? -V redu. Ti?
Tudi.
Živjo, Elena. Sara. - Živjo.
Izvoli obrazec.
Ne, to bo podpisala ona.
Še to.
Tukaj.
Prav, hvala. -Se vidiva.
Obrazec? -Tukaj.
Izvoli.
Hvala. -Tudi tebi.
Srečno. -Adijo, Elena. Pazi nase.
Ovčereja Javasta, prosim?
Rebeca, te lahko pokličem pozneje?
Kaj govoriš?
Kaj je?
Tudi meni ne boš povedal?
Takoj sem te poklicala. Ne vem, kaj mu je. -Dedek!
Poglej, naše ovce so v časopisu.
Prej nisem utegnila. Veliko dela je bilo.
Oče ima polne roke dela. Prišel bo...
Pomiri se. Greva v sobo.
Kaj ste mu rekli? -Mi nič.
Je prišla moja sestra? - Zjutraj.
Rekla mu je, da je oče v bolnišnici zaradi nezgode. -Nisem vedela.
Lahko bi jo poklicale! - Ne vmešavamo se.
Utihni!
Jebenti!
Drek!
Oprosti, obiskov je konec.
Oprosti, ni obiskov.
Ta roka gre sem...
Hej!
Greva.
Hej!
Sem ji rekla, da ne sme. - Pusti jo.
Živjo, Sara. - Živjo, Andrés. Kako si?
Dobro. Pa ti?
Bolje. -Me veseli.
Greš naprej? -Ne bom dolgo.
Prav. Po Eleno grem. - Hvala.
Se je kaj zgodilo? -Ne, ne.
To sem ti prinesla.
Odhajam.
Kdaj? -Pojutrišnjem.
Boš posnela ploščo?
Ne vem. Govoriti moram z Emmo.
Je huda? -Malo že.
Seveda. -Ja.
Dobro prodaj. -Ja.
Hvala.
Ne.
Tebi hvala.
Pa je. -Gremo.
Dobro.
Germán, hvala.
Srečno pot. -Res hvala.
Ni je treba zalivati.
Do poletja.
Sara...
Kaj je?
KAR JE OSTALO
Daj to.
"Dragi poslušalci radia Stella FM.
Danes v studiu gostimo veliko senzacijo, Justina Timberlaka.
Zadnja uspešnica "Cry me a river" je zlata plošča.
Dobil si grammyja, svetovna turneja je zažigala.
Kaj praviš na tak uspeh?
Justin pravi, da je navdušen, ker ga imajo tako radi.
Upa, da bo še trajalo. - Hvala, Sara.
Je singlica res posvečena Britney Spears?
Justin pravi, da so to čenče.
Pesem govori o nezvestobi.
Kdo mu je strl srce?
Justin bo prekinil intervju, ta tema mu ni všeč.
Ne bodi hud, Justin.
Pravi, da je to prepovedana tema.
ZA MOJO SESTRO
MEDIATRANSLATIONS