Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Всеки ден залата е пълна.
Днес е третият ден от световния шампионат
и въпреки че винаги остават свободни места,
има много компетентни зрители,
които са дошли да се насладят на живо
на 14-ото световно първенство по художествена гимнастика.
Силвия Юстос получи оценка 9,30 за съчетанието си с топка .
В момента се подготвя за последното съчетание -
с лентата от първия конкурс.
Сандра, идвай, че започва.
Т А Т К О В Ц И Т Е
И така, от утре се завръща променливото време
с лек дъжд по обяд,
който следобед ще премине в проливен.
Ще има силен югозападен вятър .
Максималните температури ще се задържат.
Вчера в Билбао се проведе масово шествие
под лозунга "Мир сега и завинаги",
водено от подписалите пакта от Аюрия Енеа.
Президентът на Страната на баските, Арданса, прикани ЕТА
да се присъедини към помирението.
Работници от стоманодобивните компании
и филиалите във Виская спряха производството
през първия ден на стачката.
Синдикатите са против повторния внос на продукция.
Намираме обясненията на министерството
за крайно незадоволителни. Реално заявиха, че...
Бях там миналата седмица.
Казаха ми, че ще има бонуси.
Но не го обявяват от стратегическа гледна точка.
Не вярвате ли? Обзалагам се, че до месец пак ще търсят хора.
Вземай си помощите и си почивай, Каталонецо.
Нищо няма да купувам, момичета.
Купи си, а като пораснем,
всеки ден ще идваме да се напиваме в бара.
Ела, миличка. Хайде, не се стискай.
Помогни им за екскурзията.
Не е за екскурзията, а за шампионата, тате.
Сто пъти ти казах.
Все тая. За шампионата. Купи си.
Знаеш ли какви са печалбите? Вино.
Трябва ли ми вино? - Трябва ти хубаво вино.
Колкото и да е зле, няма да е по-лошо от твоето.
Хубаво. Дай един билет.
Благодаря. Страхотен си!
Ужас! Айнара, изкара ми ангелите!
Защо спиш на дивана? - Защото е удобен.
Колко е часът? Не си ли на училище?
Какво? Стига си ми пилила на главата!
Ти кажи дали искаш погребение или кремация.
Бих си купил, но е понеделник, а тогава се връщат касетите.
Я да видя. - Може да пуснете талон
за наем на пет филма.
Идеята е да продаваме. - Продадохте ли нещо?
Той не иска да си купи, защото е понеделник.
Баща ми е бизнесмен.
Ако беше така, щеше да е фрашкан с пари.
Сега започва. - Навън, Андони, не тук.
Нищо ли не продадохте?
Продадохме един на Лорен. - Да.
За нищо няма да стигне.
А ако изплетем гривнички? - Супер!
Заминаваме утре. Няма време.
Трябва да забраня пушенето.
Лентите на касетките са като бензин.
Хората не разбират и някой ден може да стане беля.
Ако не се пуши, няма да имаш много клиенти.
Сто пъти ти казах и пак ще ти го повторя.
Бъдещето е в касетките. Питай американците и англичаните.
А цигари няма ли да има?
Един ден и в барчетата няма да се пуши.
Да.
Какво е това "Вералнес"?
С Оскар сте ми приятели, но не се включихте в бизнеса,
затова опрях до други хора.
"Вероника, Алберто, Нестор".
Хубаво, стой си с "Вералнес",
аз отивам в Астурия да си търся истинска работа.
Мислех, че там е още по-зле.
Ако не там, ще ида другаде.
В чужбина или където има работа.
Айнара, хайде, на училище!
Вземи и тях. Сега започват задръстванията.
Хубаво. Хайде.
Не позволявай да ти слагат леща, ти не я обичаш.
И макароните не ги правят добре.
Здрасти. - Нищо не умеят да готвят.
Значи в столовата е трагедия.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Опънете лактите!
Пет, шест, седем, осем. Полека с колената!
Шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Здравейте.
Колко хубаво!
Сандра! - Не им пречи.
Здравейте, Кайшо, Горка.
Какво има? - Нищо. Втора година футбол.
Трябва да носят бутонки. Знаеш ли колко пари струват?
Бутонките не са важни. Важно е да играеш добре.
Само че не го бива много.
Чудесно.
Браво!
Изпра ли ми трикото? - Утре заминаваме.
В колко часа? - Нали не си забравила?
Много ясно, не съм като баща ти.
Ти ще останеш с татко.
Усмихни се малко, Нина!
Ще се радваш да идеш в Германия. - Не, но трябва да отидем.
Имаме ангажимент към организацията.
Това от томболата ли е?
Я да видим.
Утре ще ставате рано.
Добре, мамо.
Дойдох да оставя това и изчезвам.
Трябва да направим хиляди сандвичи с мортадела.
Така ме наваля... - Днес не е валяло.
Може. Но мен ме хвана голям порой.
Дай на мен.
С момичетата заминаваме утре. Няма нужда да се преструваш.
Не ставам сега, Хулия. Не те лъжа.
Оставила съм ти храна в кутии. Няма нужда да пазаруваш.
Добре, но аз се оправям. И друг път съм пазарувал.
Да. И какво донесе последния път? Дрехи за теб.
Това не е пазаруване, а шопинг.
За да си намеря работа, трябва да съм спретнат.
Знаеш ли колко струват ризите? - Не.
Страшно много мортадела.
Защо не останете тук довечера? - Какво ти пука?
Ти искаш да останеш сам с видеотеката.
Няма да остана сам.
Горка няма да ти пречи.
Притеснявам се за него, Кармен.
Кога започна да се притесняваш за децата?
Просто не искаш да гледаш Горка.
Горка е особен. Страх ме хваща.
Нестор!
Нестор, чуваш ли ме?
Много ясно. - Остави това и говори нормално.
Хората не си превъртат касетите, преди да ги върнат.
А във видеотеката си прецаквам четеца.
С всичко трябва да се занимавам!
Повикай съдружниците си.
Нали затова кръсти видеотеката с това странно име?
Хубаво. Трябва да ти кажа нещо.
Не е фатално. - Какво има?
Не успях да убедя Вероника и Алберто.
Аз дадох всичките пари. - Какви пари?
Затова не мога да отсъствам. Сам съм.
Откъде взе пари, Нестор? - Взех заем.
Спокойно, лихвите са нищожни.
Минимални.
Кармен!
Здравейте. - На кой етаж е?
На третия. Ще ви отворя.
Твои роднини ли са, Нина?
Не, снимката вървеше с рамката.
Можеше да изберат друга жена за тази рамка.
Това е майка ми.
В Берлин ли живее? - Не.
Не е ли от там? - От там е, но почина.
По-добре не се обаждай. - Да, добре.
Баща ми живее в Берлин.
Значи ще идеш да го видиш. - Не, живее в източната част.
А ние отиваме във...
От другата страна на Стената. В източната част не може.
Здравейте, момичета! Ето ни и нас!
Изкупих всичката мортадела.
Извади я. Да нарежем хляба.
Чакайте малко. Така съм прежадняла...
Искаш ли вода?
Ако имаш нещо друго, по-добре.
Пийва ти се. - Имам само това.
Кошницата от лотарията? - Да.
Не сме теглили печелившите номера.
Ние купихме почти всички билети.
Със сигурност печелим нещо.
Много ли е зле?
Казаха, че дразни гърлото, ако го пиеш чисто.
По-добре с нещо газирано.
Имаш ли нещо газирано? - Не.
А тирбушон? - Зарежи, на винт е.
Не е зле. - Дай да видя.
Нямам толкова чаши. - Може да пием от бутилката.
Утре трябва да станем много рано.
Да вдигнем тост. За момичетата!
И за нас.
Наздраве!
Сандвичите? - Да, вярно.
Нали затова сме дошли. Вижте как изглежда!
Много хубаво работите. - Ти ли ще слагаш мортадела?
Колко сандвича?
Един, два, три, четири... Лошо сте напазарували.
Това е за този, а това за другия. Крадла!
За Берлин!
Още два.
Да!
Пийни малко, Нина.
Давай! Пий!
Хайде! - Пийни си.
Миличка! Не гледайте.
Тате, мама е болна. Повръща в банята.
Кармен, какво става?
Трябва да стегна куфара, че ще закъснеем.
Не гледайте! Господи!
Опитах се да я събудя, но не успях.
Повика ли лекаря?
Това не е медицински случай, но ако искате, ще го повикам.
Защо не е медицински случай?
За махмурлук не се вика лекар.
Какво е махмурлук? - Ето това.
Не може да тръгнеш в това състояние.
Тортилите! Аз трябваше да ги направя!
Какво пихте, че се докарахте до това състояние? Майчице...
Раницата?
Ела.
Хайде, ще закъснееш. - Още никой не е дошъл.
Може да са се качили. - Да.
Добро утро. Оставям ти я.
Къде е Мари? - Болна е.
Не знам какво сте правили снощи, но е като парцал.
Айнара не може да пътува сама.
Другите ще се грижат за нея.
Кой? Да виждаш други хора?
Какво правиш тук? - А ти?
Кармен повръща цяла нощ.
И Мари е много зле.
А тя е като кукуряк. - Съветските жени носят на пиене.
Какво им направи?
Двете се напиват от сайдер на Бъдни вечер!
Принудих ги. По съветски обичай. Не знаете ли?
Принуждаваме хората да пият. И да правят други неща.
Всички са там. Идваме навреме.
Добро утро. Имате всичко, нали? Лек път.
И ще ви кажа нещо! Да слушате. Чао.
Не! Момичетата не могат да пътуват без възрастен.
Майка й не е в състояние да пътува.
И тя ли е с махмурлук? - Не говори така за майка си!
Момичетата са малки. - Не чак толкова.
Нужен е един възрастен, нали?
Това си ти. - Моята роля не е такава.
И аз не мога.
Момичетата трябва да пътуват с един от законните си настойници.
Щом майките им не могат, ще трябва да ги придружите вие.
Ние не можем. - Напротив!
Защо? - Нестор.
Знам за какво намеква. Защо? - Защото сте безработни.
Аз не съм безработен.
Имам бизнес. Аз съм бизнесмен.
Хубаво.
Той какво търси тук? - Това е отец Арупе.
Ще дойде с нас. Ще кара автобуса.
Кой е отец Арупе?
Десетки хиляди протестиращи излязоха на 19 октомври
по улиците на Дрезден...
Дъщеря ти нали няма да ми продава още талони?
Тя пътува за Германия.
Не, ето я там.
Какво е станало? Къде е баба ти?
Защо не си в автобуса? - Баба е много зле.
Как така? Ясно.
Баба ти вече е стара за купони.
Няма да пътуваш.
Съжалявам.
Какво е това? - Даде ми го за рождения ден.
Важи за два дни в лунапарка.
Това е за Коледа. Важи за два дни на плажа.
Това е за именния ми ден. Искам да ги "осребря" всичките.
Откъде искаш да започнеш? Искаш ли да идем на море?
Студеничко е за море. - Ще дойдеш с мен. Длъжен си.
Няма да дойда в Германия. Знаеш колко проблеми имам.
Какви проблеми? Че ти нищо не правиш!
А, да, пиеш вино в барчето на Лорен.
Не може да говориш на баща си така!
Този път няма да идеш с приятелките си! Прибирай се!
За теб е затворено. - Какво искаш да кажеш?
Не съм дал толкова пари за талони, че момичетата да не заминат!
Така че чупката!
По-живо бе, тате!
Ако ме юркаш, няма да мръдна! - Ще закъснеем!
На мен ли го обясняваш? Никога не съм закъснявал.
Мен ли ще ме учиш на точност?
Добре дошли. Събрахме се.
Най-после!
Добро утро, Сандра. - Здравей.
Какво правите тук? - Ти как мислиш?
Баба ти има махмурлук, нали?
Този мяза на кюре... - Това е отец Арупе.
Преподаваше ни в училище. Викахме му Хлебаря.
Защо? - Раздаваше шамари
като топъл хляб.
Защо общувате с тоя?
Дъщерите му са в отбора. - Голяма работа!
И него го съкратиха. - Той ни беше началник!
Въпреки че сега е на същия хал като нас.
Колко е далече Берлин?
На 2000 км е, проверих. - И още 2000 км на връщане.
Много е далече!
Носите ли си дрехи за преобличане? - И гащи не си нося.
Отврат! - Виж!
Издишаш! - Много ясно.
Това ли е учителката? - Да.
Малко е...
А момичетата какво точно трябваше да носят?
Полека, Горка.
И аз не си нося никакви дрехи.
Горка какво прави тук? - Не можех да го оставя сам.
Майка му не е болна на легло.
Носите ли пари? - Не.
Браво. И какво ще ядем?
Ще си поделим сандвичите на момичетата.
Какво търсим тук? Нямаме никаква работа тук!
Добре дошли на борда. Говори капитанът.
Настанете се удобно, приключението към Берлин започва.
Тук може да говорите с шофьора.
Даже ще ви бъде благодарен, защото пътуването ще е дълго.
Колко остава?
Още много. Но не се тревожи.
В автобуса има видеоплейър, ще ни пуснат филми
и пътуването ще ни се стори кратко.
Не може да бъде! Как така няма видео?
Има радио, касетофон, има микрофон!
Мислех да използвам микрофона за песни, но не преди Ейбар.
Но ако искате...
Ела.
Толкова сме изостанали! Автобус без видео!
А после се чудим защо немците и французите ни изпреварват.
Скучно ми е.
Какво правиш тук? Иди при сестра си и приятелките й.
В Берлин сто на сто е пълно с видеотеки.
Има повече видеотеки, отколкото хлебарници.
Носите ли фотоапарат?
Трябваше аз да го взема!
Семейният албум е пълна скръб.
Добре щяха да ни дойдат снимки от Германия.
Разбирам ги. Животът им е потискащ.
Но нямаше нужда да изпиват виното от лотарията.
Изпили са виното от лотарията? - Какво търсиш тук?
Не подслушвай! Върви при татко и приятелите му.
Да играем на 31?
Трима сме! - Да викнем Горка тогава.
Абсурд. Ще играем на война.
Вижте го Къдравелко.
Как е "скучно ми е" на съветски език?
Никога не съм бил толкова далече от вкъщи.
Един път ходихме на море в Сан Себастиан.
Не съм ходила.
Какво слушаш?
Искаш ли го? Заповядай.
Благодаря.
Тук не се ли спира? - Току-що минахме.
Да спрем, пуши ми се.
Аз трябва да звънна вкъщи. Ще кажа на отчето.
Да не му липсва тъщата?
Чуди се дали са му звънели от фабриката.
И още мисли, че пак ще го наемат?
Да, но не коментирай. - Няма. Не искам скандали.
Казах да не коментираш. - Казах, че няма да коментирам!
Внимание. Ще спрем за 15 минути.
Хайде.
Да идем там! - Добре.
Супер.
Последна си! - Така не е честно!
Трай си!
Полека, момичета. Не бързайте.
Една по една. - Добре.
Не мога повече.
Браво!
Скучае и се лигави. - Ясно.
Ще го направиш ли пак?
Браво! - Горка Ечевариета, веднага ела тук!
Не съм мръднала от вкъщи. Как в това състояние?
Знам, че спиш, за да ти мине махмурлукът.
Аз през това време се занимавам с малката.
В страшна каша ме забърка! Ослушвай се за телефона.
Може да звъннат следобед.
Фабриката изплаща обезщетения. Може всеки момент да се обадят.
Спестили са си заплатите ви... - Винаги знаеш какво да кажеш!
Как вдигаш духа на персонала!
Стига, Оскар. Как върви пътуването?
Как е внучката ми? - На седмото небе.
Кажи нещо друго. - Не, ще затварям.
Това е международно обаждане и е скъпо. Чао.
Не ти, а аз плащам... - Хайде, дочуване.
Някой носи ли топка?
Тъкмо ще потренираш малко.
Обича ли футбола? - Що за въпрос!
Много ясно! - Не го обичам!
Мисля, че имам топка. Може да направим един мач.
Ама че работа! - Няма нищо.
Какво търсите тук? - Това Франция ли е?
Аристи, Мендибил! - Познаваш ли ги?
Да, бяха ми ученици. Вечно се забъркваха с политика.
Кой знае какво сте направили!
Тате!
Видя ли как се опитах да ги спра?
Как се опита да ги спреш?
Застанах на пътя им и се сблъсках с единия.
Но беше много силен и избяга.
Ще разкажа на всички, като се приберем.
Ще кажат, че си измисляш.
Защо? Нали това стана?
Видях, че те блъснаха на земята.
На твоята версия няма да повярват.
Ще ми повярват. Затова са приятелите.
Върви да си поиграеш.
Момичета...
Продължавай. - Нямаш нищо счупено.
Само си се контузил.
Не знаех, че си травматолог.
Травматоложка.
Мамка му! Там ме заболя.
Много интересна екскурзия.
Интересна? - Да.
Признай си, че не ти харесва.
Не че не ми харесва, просто е безсмислена.
Според мен си мислиш, че тъща ми трябваше да дойде.
И жените на останалите.
Ние сме тук, но не сме на място.
Не помагаме.
Сега какво ще правя с тази ръка?
Кофти ми е, но...
Доколко ще сте полезни, зависи от това какво сте склонни да правите.
Но съм съгласна с теб.
В момента няма особена полза от вас.
Готов си.
И ти не си по-добра.
Какво търси сама германка в Билбао?
Аз съм продукт на един безотговорен баща.
Като дъщерите ви.
Откъде знаеш, че са от ЕТА?
Двама баски се крият в багажника на автобус,
за да влязат във Франция.
Да, звучи логично да са от ЕТА.
Добър пример даваш. Браво.
Ще ми помогнеш ли да доведем момичета?
Какво стана с учителката?
Отвратителна е. - Тя е комунистка.
Момичета, да започнем отначало.
Защо сме тук?
Защото жените ни не носят на алкохол.
Добре. А ние какво можем?
Да носим на пиене.
А какво не умеем да правим?
Да придружаваме децата на шампионат. - Именно!
Но ако беше футболен шампионат...
Пак щяха да идат с майките си.
Ако бяха момчета. - Щеше да е различно.
Няма нищо общо.
Ти не искаш ли да се прибереш?
Къде? Развеждам се с Мари.
Развеждаш се? - Мамка му, Нестор!
Заминавам за Астурия сам.
Много ясно, че се развеждам. Как не разбра?
Използвай момента да прекараш малко време с Амая.
Айнара. - Така де.
Бъди с нея, но в дома си.
Не тук, на майната си. Какво търсим тук?
Тя не може да ме понася. Ще ида някъде, където има работа.
Ако в Германия има, ще остана.
Аз искам да се върна. Не мога да оставя видеотеката.
Аз не съм подготвен.
Имам предвид за студа в Германия.
Ако си бях взел коженото палто, много е дебело,
купих си го в Лондон, има едни...
Такива...
Ще направя каквото кажете. - Чудесно. Вече си ми по-симпатичен.
Ако тръгнем сега, ще се върнем за вечеря.
Какво? Бащи ли сме, или не?
Много ясно. - Децата са си наши.
Ние сме властта в семейството.
Каквото и да говори тая.
Какво?
Като на събранията във фабриката. Каквото реши мнозинството.
Разбрахме се. - Хайде, момичета. Да се връщаме.
Трябва да продължим.
Така е. - Нищо не уцели.
Господа, никой няма да се връща!
Ще се качим в автобуса, ще стигнем до Берлин,
момичетата ще се състезават, а после се връщаме.
Това е планът! Ясно?
Да ви го начертая ли?
Хайде!
Искаш ли? - Моля?
Какво е това? - Кафе с мляко.
Кафе с мляко, да бе, да.
Кафе с мляко за разсънване.
Трябва да дадем газ, остава още много път.
Това не ми харесва. Не е честно, момичета.
А честно ли е да умираме от глад?
Иначе ще ни се падне по съвсем малко залче.
Ние трябва да се храним, на състезание сме.
Те нищо не правят. - Вярно е.
Но трябва да си поделим храната.
Те също нямаше да споделят храната с нас.
Биха го направили само по задължение.
Каквото реши мнозинството.
Какво правите?
Горка, пази, за да не ни видят.
Защо? - Вземи, ще ти дам малко.
Защо го подкачи за термоса?
Хлебаря ме съмнява. Беше голямо пиянде.
В час смърдеше на вино.
Колкото по-пиян беше, толкова повече ни шамаросваше.
Така го удари, че оглуша с едното ухо.
Помислих си, че в термоса е сложил вино с кока-кола.
Казват, че той е измислил този коктейл.
Отец Арупе ли? - Така разправят.
На една екскурзия в планината
Хлебаря носел бутилка вино. Този ден било страшна жега.
И виното не му вървяло.
А друг учител носел кутийки кока-кола.
Хлебаря бил много жаден и смесил виното с кока-кола.
И така измислил коктейла. - Кога се е случило това?
Много отдавна. - Преди 100 години.
В училище го разправяха големите. - Не може да бъде.
Напротив. - Колата идва при нас преди 30 г.
Учител на екскурзия
преди 30 години да е носил кока-кола,
при това в кутийки, ми звучи доста невероятно.
Сигурно колата е била в бутилки. Знам ли...
Така става, като общувате с него.
Съсипа ви готината случка.
Не ви ли мирише на мортадела?
Не, мирише на пластмаса.
Като до фабриката за пластмаса в Дуранго.
Не, мирише малко на мортадела.
Ядете сандвичите, а не казвате? - Не мога да повярвам.
Отзад няма нищо интересно. - Стига, Алайц.
Крис, Беа, държите се страшно невъзпитано.
Хубава работа. Не мога да повярвам.
Така не се прави.
Много вкусно.
Вие, от Източна Европа, си падате по колбаси.
Нестор е прав, мирише на пластмаса.
Изяж ги всичките, ако искаш.
Чудесни са. Много вкусни.
Майчице. - Вързала съм го.
Ще го изям, защото съм гладен. Иначе бих хапнал една чиния боб.
Аз не обичам боб.
Как така? Откога не обичаш? - Никога не съм обичала.
Ако беше гладувала като мен, и камъни щеше да ядеш.
Ти кога си гладувал? - През войната.
Каква война си преживял? - Конкретно никоя.
Студената война. - Например.
Не разбирате колко добре живеете.
Много по-добре от нас. Нямате никаква представа.
Аз живеех по-добре. - Твоят живот не се брои.
Сега си на дъното като нас. Преди беше експлоататор.
Ние бяхме осем братя. Ако не внимаваш, оставаш гладен.
Сега сте кекави. Мрънкате по навик.
Само вие се оплаквахте от сандвичите с мортадела.
На вашите години вече работех в една фурна.
На 9 г. си работел във фурна?
Е, било е по-късно. Но не мрънках толкова.
Знаеш ли кое е любимото ми ядене?
Защо трябва да знам? Да не съм ти иконом?
Искам да разбера дали знаеш нещо за мен.
Знам някои неща. - Например?
Знам, че не обичаш фасул.
Много жалко. Сега сте само за снимка.
Снимай ни. - Не нося фотоапарат.
Снимай ни, тате. Хайде, снимка за спомен.
Хайде, момичета. - Какво?
Хайде. Внимавайте! Снимам!
Сандри, термосът. Ама че глетав хляб!
Анхела
Коя е Анхела? - Така се е казвала майка ми.
Никога не съм я виждала.
Сандри, пи ли вода? Да не се обезводниш?
Починала е. Била съм много малка.
Как е починала? - Била е болна.
От какво? - Не знам.
Как така не знаеш? - Тихо, Крис!
Ще питам отеца. Не знам кога ще стигнем.
Ще спрем ли някъде да спим? Сигурно си уморен.
Не, нищо ми няма.
По-добре да пренощуваме, а утре ще продължим.
Тате, нямам гащи.
Ето ги. От толкова време ги търся.
Какво става? - Беа няма гащи, но аз нося тези.
От лятната ваканция.
Добре.
Хосема. - Хуанма.
Да, Хуанма. Тъща ми е сложила много гащи за преобуване.
Искаш ли един чифт? - Благодаря.
Ще те уредя. Нищо не ми коства.
Сандри, дай ми раницата, трябва да взема един чифт гащи.
Не са за мен, спокойно.
За господина са. Не си носи.
Аз ще ги взема.
Ще ми помогнеш ли?
Ръката много ме боли.
Когато стигнем в Берлин, ще трябва да ида в спешното.
Искаш ли да ти помогна? - Не, благодаря. Заспивай.
Аз ще ги потърся.
Ето един чифт.
Заповядай.
Това не си го очаквал, нали? - Кое?
Твой служител да ти даде момичешки гащи
на френска бензиностанция.
Не. - Някои неща не можеш да предвидиш.
Какво има? - Жадна съм.
Нямам вода.
На бензиностанцията сигурно има.
Да, но недей да ходиш сама.
По-добре върви да спиш.
Аз ще те заведа, буден съм.
Аз ще ида с нея.
Заради седалките е, нали? Не мога да спя сгънат на четири.
И ти ли? - Бях жадна.
Да, ясно.
Не можеш да заспиш, защото се притесняваш, нали?
Случва се. Започвам да умувам
и се разсънвам.
Сигурно се притесняваш заради майка си и баща си.
Горкичката. Много е гадно,
че ще се развеждат.
Нашите ще се развеждат?
Какво?
Добре ли си?
Къде е тя?
Андони. - Какво става?
Как можа да й кажеш?
Мислех, че знае. - Откъде да знае?
Трябваше да й кажа. - Просто исках да си поговорим.
Страшен разговор, няма що!
Къде тръгна? - Не знам.
Айнара.
Айнара, отвори, аз съм.
Значи е истина. - Отвори ми.
Истина ли е? - Какво?
Че ще се разведете. - Ще се разделим.
Каква е разликата? - Не знам.
Много гадно! - Мери си приказките!
Какво ще правя? Ще си тръгнеш и няма да те виждам.
Тате!
Ти не можеш да ме понасяш.
Повече няма да лежа и да пуша като комин на дивана.
Ще се отървеш от мен. Не се ли радваш?
Къде тръгна? Айнара!
Мамка му!
Ти какъв беше като малък?
Като малък ли? Обикновен. Бях много щастлив.
Какво правеше? - Ходех на училище като вас.
А когато не си на училище? - Във ваканция ли?
Ходехме на море с баба и дядо.
В Сопелана ли? - Не, в Ларедо. Там имахме лодка.
Имали сте лодка? - Малка платноходка.
Беше на дядо. Ходехме всички роднини.
Какво стана с лодката? - Не е била толкова малка.
Яхтите са скъпи. Поддръжката не беше евтина.
А сега нямаме пари.
Защо? - Защото татко е безработен.
Не може ли да си намериш друга работа?
Не е толкова лесно. - А предишната?
Във фабриката ли? - Да.
Отчасти дядо ме уреди.
Значи е било лесно? - Не чак толкова.
Искам да кажа, че аз също...
Какво трябваше да правиш? - Да следя процеса.
Какво да следиш? - Всичко, което става във фабриката.
Беше отговорна работа.
Когато ме уреди, дядо ми каза: "Имаш работа за цял живот".
Не го е срам! Отгоре на всичко те е излъгал.
Като имаш пари, всичко е по-лесно.
Значи повече няма да имаме пари, така ли?
Дами и господа,
в момента прекосяваме Париж, столицата на Франция.
Ако погледнете през прозореца, може да видите града на любовта.
Това ли е Париж? - Прилича на Баракалдо.
Това ли е Айфеловата кула? - Не, това е антена.
Айфеловата кула не е ли антена? - Да, но това е антена като у нас.
Мамка му! На 11 години вече сам се оправях в живота.
Айнара трябва да се събуди. Добре ще й се отрази.
Мислиш ли? На нас добре ли ни се отрази?
На днешните деца всичко трябва да им се обяснява.
Така няма кой да ги подготви за живота.
Хубаво. Поне си говорил с нея.
Нали ти обещах?
Чаках да намеря удобен момент.
Ще затварям. Ще се видим, като се върнем.
В такава каша ме вкара. Как можа да й сложиш термоса на майка й?
Нямаме друг. Нали пихте вода?
Няма значение. Проблемът е, че Сандра започна да задава въпроси.
Ще й отговориш. - Да.
Трябваше да сложиш стария термос.
Момичето расте, Оскар.
Тази екскурзия е идеалният момент да й разкажеш за майка й.
Добре. Обадиха ли се? - Не.
Хубаво.
Не може да продължава да шофира.
Момичетата трябва да спят в легло, за да си починат.
Ами ние? - Имате ли някакви пари?
Ако имахме, щяхме ли два дни да ядем мортадела?
Нямаме пукната пара.
Хрумна ми нещо. - Внимавайте с неговите идеи.
Добри идеи ли има? - Не, тъкмо напротив.
Чековата книжка на фабриката още е у мен.
Като ме уволниха, не я върнах. Няма значение.
Може да идем на хотел и да платим с чек.
Това законно ли е? - Не.
Незаконно е.
Не знам дали е наказуемо, но е престъпление.
Затвор... По-скоро ще наложат глоба.
А няма ли да разберат, че са невалидни?
Като се усетят, вече ще сме във...
В Германия.
Какво ще кажете? Друго не ми хрумва.
Защо? За да ни се подмажеш? Признай си.
И аз искам да спя в легло.
И да ви стана симпатичен. Не отричам.
Тогава отиваме на хотел.
Но говори ли френски? - Той ли?
Хората от сой говорят френски
по-добре от французите.
Ще е възможно ли да платя с чек?
Казах ви, че говоря испански. Обикновено не приемаме чекове.
Ясно, но бихте ли могли да направите изключение.
Благодаря. А ресторантът отворен ли е?
А възможно ли е...
Може ли да обедините сметката със сметката за нощувката?
Да. - Прекрасно. Много благодаря.
Вино? - Не, благодаря.
Тате, спи ми се. Може ли да си лягаме?
Когато си изядеш яденето.
Може ли? - Сега ли?
Да.
Горка, остави това!
Ще го счупиш. - Върни ми ги!
Не се излагай! - Не го бий.
Един шамар навреме спестява много проблеми.
Какви проблеми? - Просто проблеми.
Ако искаш да кажеш нещо за сина ми, ми го кажи в лицето!
Ние ще вървим. Хайде да си лягаме.
Вие не сте по приказките, нали?
Още като ученик ми просветна.
Защо да приказваш, като можеш да шамаросваш?
Ечевариета, виждам, че въпреки всичките ми усилия
не си променил лошия си нрав.
Какви ги вършиш? Ти си полудял.
Добре ли сте? - Събори го!
Какво ти пука? - Той кара автобуса!
Ти си пълен селянин, тате.
Добре ли е? - Само драскотина...
Трябва да си почине.
Всички имаме нужда от почивка. Хайде по леглата.
Върви с дъщеря си. Ще се погрижим за отеца.
Всички ви съм пердашил, а сте добри момчета,
добри бащи, станали сте добри хора.
Бъркате ме с Ечевариета, отче.
Станали сте нормални хора.
Да. - Хайде.
Ела. - Не, аз ще го изпратя.
Хайде, утре ни чака дълъг път.
Как е починала мама?
Не съм правил нищо необичайно.
Това, което ти се струва редно, утре вече не е така.
30 години съм учител! - Насам.
И изведнъж ти казват, че си стар.
Че методите ти са остарели.
Да не прекаляваш с виното...
Че вече не е нужна здрава ръка...
Лека нощ.
Вече съм голяма и искам да знам.
Знам. Проблемът не е в това.
Аз много говоря,
но по някои въпроси не обичам да приказвам.
Само като си помисля за тях, ми призлява.
Казвам си: какъв е смисълът да приказваме сега?
Ще се промени ли нещо? Ще си мълча и продължавам напред.
Говоря, за да прикрия нещата.
С майка ти се разбирахме идеално, защото и тя постъпваше така.
Тя е знаела, че не може да се оправи,
но нищо не ми каза до края.
Знам, че се измъчваш, защото много пъти ме питаш.
А аз искам да си добре.
Това е най-важното.
Въпреки че за да се оправиш, трябва да си бил зле.
Тази тема ще те натъжи.
Мен също. Но ако мислиш, че това ще помогне,
ще говорим.
Сега или когато кажеш.
Сега ли искаш да поговорим?
Добре.
Айнара, отвори ми, стига глупости!
Айнара, много съм уморен. Отвори ми!
Оставете ни на мира, мамка му!
Нашата стая е 315.
Изкара ми ангелите!
Хайде да спим, смачкан съм.
Какво има сега? - Обещай, че няма да си тръгнеш.
Ще замина, защото нямам работа. - Не ме интересува.
Или не заминавай много далече. Не ми пречи, че пушиш.
Хайде да спим.
Будна ли си?
Алайц, наистина ли ме мислиш за голям селяндур?
Баба ми го казваше на баща ми.
И беше права.
Виждам, че и ти искаш да дадеш пример.
Не исках да пушиш пред децата,
защото ти завиждах.
Какво търси една германка в моя град?
Надали хубаво време. - Така е.
В Берлин времето е същото като в Билбао.
А е доста далече.
Да. Защо дойде толкова далече?
Мисля си, че нямате представа какво пропускате.
Вашите дъщери ще си уредят живота
и ще потърсят навън онова, което не са намерили у дома.
Може би много далеч от вас.
И ще сте изпуснали шанса.
Шанс за какво?
Огромен шанс.
Лека нощ. - Добър ден.
За колко часа се разбрахме? - За 8 ч.
А колко е часът? - 8,15 ч.
Тогава?
Не вдига.
Идвам с теб.
Стига вече.
Ето, господине. - Благодаря.
Отче?
Къде ли е отишъл? - Знам ли...
Какво да правим? Да го чакаме ли?
Мисля, че няма да се върне.
Оставил е ключовете и парите.
Ти знаеш ли да караш тази трошка?
Справяш ли се? - Искаш да ме смениш ли?
Не. Ако се чувстваш добре, давай.
Трябва да платим.
Благодаря.
Какво ли гледат? - Тия са луди по футбола като нас.
Германия!
Някакъв празник ли е?
Къде тръгна? Нина!
Най-после! Хората преминават оттатък.
Семействата се събират.
Семействата? - Да! След толкова години раздяла.
Какво правиш, Нина?
Ти си полудяла! Не може така.
Край! Прибираме се. - Току-що дойдохме, тате.
Как ще останем, като бутат стената?
Като има протести, не ходим в центъра на Билбао.
Къде да идем? Опасно е. - Дойдохме на шампионат
по художествена гимнастика.
Това ли е спортната зала? - Сигурно. Много е хубава.
Няма никого. - Откъде знаеш? Може да ни чакат.
Ехо? Има ли някого?
Затворено е.
Нормално. Точно днес никой няма да дойде на шампионата.
Ние нали дойдохме?
Останалите са гледали телевизия и са слушали радио.
Само ние нищо не сме разбрали.
Какво да правим? Да се прибираме ли?
Искаш пак да изкараш два дни в автобуса ли?
Аз не съм виновен.
И аз не искам да сме били път напразно.
Какво правим тук, след като няма шампионат?
Ще направим нещо друго. - Какво?
Ще питаме човека, който идва да ни отвори.
Да. Какво искаш?
Дошли сме на шампионата. - Шампионатът е отменен.
Какво казва? - Че са го отменили.
Ясно. Ще пита как не сме разбрали.
Не чухте ли какво става?
Не каза това. Идваме от Испания. Моля ви.
Трябва да ни пуснете. - Залата е затворена. Няма никого.
Няма значение. Дошли сме да изиграем едно съчетание.
Оставете ме на мира. - Моля ви!
Пуснете ни. - Стига!
Да му се не види! Не може да бъде! Ама че работа!
Не се ядосвай, няма смисъл.
Тъпото е, че един ден се връщаш
и вече няма стена.
И може да видиш хора, които не си виждал 30 години.
Май положението не е добро. - Нина ще оправи нещата.
Какво? Не ви ли пука? Какво ще кажете на момичетата?
Не сме виновни. Направихме каквото можем.
Ще им кажем, че сме се разкарвали напразно?
Да видим как ще реагират.
Може да влезем
и да изпълнят съчетанието. - Шампионатът е отменен!
Няма значение! - Как така няма значение?
Няма да е състезание. Искаш да влезеш? Чудесно.
Господинът няма да ти обърне внимание.
Мен може да ме послуша.
Да, напиши му чек.
Не, ще поговоря с него. - Какво?
Не се ли изложихме достатъчно?
Той говори ли немски?
Може да го знае колкото френския.
Ще му каже "Бекенбауер".
"Октоберфест". Или "Франкфурт". - "Капут".
Здравей.
Ще ми отвориш ли?
Какво искаш? Вече говорих с приятелката ти.
Само за момент.
Може ли да ни пуснеш?
Говори на измислен немски, нали? - Не, говори много добре.
Може да хапнем нещо.
Да.
Благодаря.
Ще ни пусне за малко.
Бил гладен и в лошо настроение.
А сега вече е закусил? - Не, още не.
Ще ни пусне, ако му купим сандвич.
Значи говориш немски?
Имах учител от Мюнхен, който ми преподаваше и френски.
Мисля, че не е знаел френски.
Момичета! Хайде, слизайте.
Сигурно им е странно. - Кое?
Това за Стената.
Цял живот е била там, а изведнъж вече я няма. Странно е.
Ще видиш, като бутнат комините на металургичния завод.
Това ще е исторически момент. - Но никой няма да празнува.
Е, все някой ще се зарадва.
Сто на сто. Полека с горчицата, че е люта.
Глупости! Лигавиш се.
Тате, ела да видиш!
Синът ти. - Тате!
Какво искаш? - Ела де!
Идвам. Какво се разбърза толкова?
Ела. - Какво правиш там?
Не може да се разхождаш самичък.
Ела де! - Кога избяга Горка?
Андони, идваш ли?
Какво искаш да ми покажеш?
Ела да видиш.
Видяхте ли? Видяхте ли колко клиенти има?
Видяхте ли? - Но...
Имаш нюх за бъдещето! Жалко, че вече имаш съдружници.
Нямам! Вероника и Алберто се отказаха!
Защо викаш? - Не знам.
Щом е така, значи ти трябват съдружници.
Ти изхарчи ли обезщетението?
Не, пазя го за всеки случай.
Сега е моментът, Оскар. - Добре.
Ако решиш, вече съм измислил име. - Хубаво.
"Несхукар". - Какво?
Нестор, Хуанма, Оскар. Видеотека "Несхукар". Става ли?
Здравей.
Испания? - Да. Говориш ли испански?
Пако! - Да?
Ти испанец ли си? - Така разправят.
Има ли работа? - Работа ли търсиш?
Винаги.
Аз дойдох преди година и оттогава не съм се спирал.
Винаги излиза нещо.
Разбираш ли от строителство? - Да.
Никой друг ли няма да дойде?
Без други отбори не е истински шампионат.
Има една немска поговорка.
"Всичко в живота си има край, само наденицата има два."
Какво означава? - Че всичко си има край
освен наденицата. Тя има два.
Не го схващам. - Няма тайна. Спомних си я,
защото баща ми ми я казваше.
А трябва ли да е смешно? - На мен ми е смешно.
Може би защото татко се смееше, като ми го казваше.
Може би на немски е по-смешно.
Да, смешно е само на немски.
Хайде, момичета, излизаме.
Къде сме? - В Берлин.
Какво ще правите? - Съчетанието.
Значи всичко е както трябва.
Хайде. Давайте!
Левият крак. Чудесно.
Вземете масите и столовете.
Ще бъдете жури. - Какво жури? Ние ли?
Никога не сме виждали такива съчетания.
Можем да преценим, нали? Надали е толкова трудно.
Добре.
Къде е татко? - Сега ще дойде, не се тревожи.
Трябва да дадете оценка по десетобалната система.
Прецизност на изпълнението, игра с уредите.
Уредите? - Въже, обръч, топка, лента.
Това са уредите.
Нищо работа!
Гледайте дали изпъват добре лактите.
Ясно? - Да.
Хайде, момичета.
Отборът от училище "Блас де Отеро"
да се приготви за излизане.
Айнара!
Къде беше? - Невероятно е, миличка.
Гледа ли ни? Всичко ли видя? - Да, всичко.
Голяма работа си!
Оценката, моля.
Мисля, че заслужават десетка.
Няма по-висока оценка. Иначе щях да им пиша 20.
Десетка!
Добре ли е? - Да.
Да. Супер. - Благодаря.
Не плачи, Нина. Аз много те обичам.
Как се справям? Така добре ли е?
Това не го мога.
Нина!
Добре че се върна. Айнара се притесни.
Къде отиваш?
Оставих ключовете за автобуса до раниците на момичетата.
Внимавай, като минаваш на четвърта, че гасне.
Тръгваш ли си? - Не, оставам.
Къде се класираха? - На първо място.
Спечелиха ли? - Да. Взеха първо място.
Прекрасно!
Беше много хубаво.
Ще затварям. Потегляме за вкъщи.
Не забравяш ли нещо? - Какво?
Не ме пита дали са звънели от фабриката.
Защо? Звъняха ли? - Не.
Знам. Няма и да се обадят.
Пак ще ти звънна по пътя.
Чао. - Чао.
Къде е Нина? - Хайде, Горка, качвай се.
Къде отиде?
Прибра си се у дома.
Превод КАТИ БОБЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО