Downloaded from YTS.MX
[kvinna] Det blev inte som jag tänkt mig.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Livet.
Jag vet inte. Det är så mycket jag saknar.
Tänker du på nåt speciellt?
Jamen, som när jag var i din ålder till exempel.
Jag kunde ju komma hem med fem, sex killar från krogen.
Kunde jag inte välja vem jag ville vara med, så…
Jag tog allihop.
-Och nu tänker du ofta på det? -Ja. Det gör jag verkligen.
Vad händer i dig då?
-Hur menar du? -Nej, men…
Framkallar de här minnena
ångest, skuld…?
Men va? Är du dum?
-Förlåt? -Men har du inte fattat?
-Nej. -Fattar du inte att jag saknar det?
Det var väl frågan? Är det något du saknar i ditt liv?
Ja, jo.
Jag kunde ju få vem jag ville.
Jag bara pekade, vi gick hem, hade lite kul.
Vad jag menar är…
Vet du vad jag verkligen kan säga att jag ångrar i mitt liv?
-Nej. -Att jag gick och gifte mig.
Jag menar, herregud, hur korkad får man vara?
Då var ju precis allt det roliga slut.
[mobilsignal]
Nu…är vår tid tyvärr slut.
Men skulle du vilja boka in ett nytt möte?
-Hanna var det, va? -Ja.
Får jag ge dig ett råd?
Gift dig aldrig.
Då är livet över.
Surprise!
-Vad håller ni på med? -Vi kidnappar dig.
-Nej, jag har ju en klient! -Det är min moster.
Lycka till, Hanna.
Glöm inte att svara ja.
["This aint no Hollywood" med Shane spelas]
Skål för Hanna.
En pinot noir till tolvan.
-Skål! -Skål!
-De har kidnappat mig. -Ja, jag anade att något var på gång.
Alltså, jag blir nog ganska sen.
Hoppas de är snälla mot dig.
Ja, ja, ja.
Puss och kram, älskar dig.
Älskar dig, puss puss.
-De har möhippa för Hanna. -Jaså?
-Så hon hade inte förbjudit det? -Tydligen inte.
Var Linda med?
Ja, jag antar det.
Kul.
-Hon kommer förstås på bröllopet? -Ja, det är ju Hannas bästa kompis.
Ja, självklart.
-Det måste du ju fatta, Marco. -Ja!
Absolut. Herregud, jag bara frågade.
["This aint no Hollywood" fortsätter spelas]
[musiken tystnar]
[han nynnar]
[han fortsätter nynna]
-Det gick bra, ser jag. -Jaha, där är du.
Ja, det gick bra.
Jag körde en liten rövare och sa att jag hade fått ett högre bud.
Då skrev han på direkt.
Det gamla vanliga tricket. Grattis.
Tack, älskling.
Jag vet inte hur jag skulle klara mig utan ditt stöd.
Vad tycker du?
Om vadå?
Om klänningen.
Jaha. Ja, fin.
Den klär dig. Fina färger. Du ser lite yngre ut. Smalare.
Den är till bröllopet.
Men för fan, det där hade jag förträngt.
-Lägg av nu, Martin. -Ja, men när går båtjäveln?
På fredag, för hundrafemtielfte gången.
-Hela fredagen? Är det drop in-båt? -Ja, precis.
-Jag går och kollar på biljetterna. -Nej, strunt i det.
Vi måste ändå ändra, jag har möten hela fredagen.
Jag har också min solarietid på fredagar, som du vet.
-Vi får åka på lördag. -Det är ju samma dag som bröllopet!
Vi har lovat att komma en dag tidigare för att hinna träffa hans föräldrar.
Ja, men ibland blir livet inte som man har tänkt sig.
Jag begriper inte vad fan de ska gifta sig för överhuvudtaget.
Kanske för att de älskar varandra.
-Jaha, det tror du? -Ja, det tror jag.
De känner ju inte varandra. Det känns som ett fyllebröllop i Las Vegas.
De har varit ihop i ett år nu.
Förstör inte det här, Martin. Tänk på Hanna.
Det är det jag gör.
["Gotländsk sommarnatt" med Ernie Englund spelas]
[man] Ja.
[kraftig gotländska] När sorken gifter sig ska det vara lite extra.
Jag förstår, pappa, men det är viktigt att det blir som Hanna har planerat.
-Och jag, för jag har också planerat. -Jo.
-Du, är mamma där? -Jo. Majgun! Det är Samuel i telefonen.
-Jo? -Hej, mamma.
Fick du mitt mejl om hur vi vill ha bröllopsdagen?
[på gotländska] Mejlet? Jo, det har jag läst.
-Ja, för det är jätteviktigt. -Men du, vi har full kontroll här.
Det kommer att bli perfekt.
-Du kan lita på oss, Samuel! -Jo.
-Okej, bra. -[Majgun] Kram. Vi ses snart.
Kram.
[hög pulserande musik]
Jag har hittat den perfekta klänningen.
Alltså, jag älskar den.
Nästan lika mycket som jag älskar Samuel.
Det hade varit så fint att få vara med.
Jag vet, men vi vill att det ska vara litet och intimt.
Det ska vara jag, Samuel och de närmsta.
-Vad fint. -Men jag lovar att ta massa bilder.
Ska du gå?
På bröllopet?
Ja…? Eller…?
Linda är ju nästan familj. Vi har känt varandra sen första klass, så…
Jaha. Så det finns en tidsgräns?
Nej, det gör det inte.
Men…det ska ju vara ett litet bröllop.
Kan vi få mer shots?
Det fixar vi.
Woh!
-Skål. -Bästa stunden på dagen.
Oh yeah.
Du? Jag har tänkt på en grej.
Hur i helvete ska du palla att ha Hannas farsa som svärfar?
Ja, jag fattar.
Första intrycket kan göra att man tycker att han är lite svår.
Men när man verkligen lär känna honom så är han ännu vidrigare.
Jaha. Men hur funkar han med dina föräldrar?
Vi får se.
-De har aldrig träffats? -Nej.
Lycka till. De kommer att älska varandra.
[Marco skrattar]
["Nothing but your love" med Dan Durley spelas]
-Vi ses imorgon. -Ja.
Hanna!
["Nothing but your love" tonar ut]
-Hon sover. -Jaha.
Det blev lite…mycket.
-Jag fattar. -Ja.
-Har ni haft det bra i alla fall? -Ja.
Jag ville bara inte lämna din blivande fru.
-Tack. -Det var inget.
Du…
Du vet att Marco kommer på bröllopet också, va?
Det är helt lugnt.
-Tack för att jag får ta med Jacob. -Jacob?
Min nya kille.
-Hej då. -Hej.
["Too well" med Renée Rapp spelas]
[Hanna] Fan!
Hanna!
-Mamma ringde. De kommer inte. -Vadå, till bröllopet?
Jo, men inte imorgon som vi hade bestämt.
Jaha. Men det gör ju inget.
Jo, nu får jag skämmas inför dina föräldrar.
Nej, älskling, det är ingen fara. De bryr sig inte om sånt.
De har säkert massor att fixa också. Här.
Vänta, jag ska bara ta lite vatten först.
Hur mår du?
Jag skulle ha gjort som du och vägrat möhippan.
Jag tror de hatar mig nu.
Varför det?
De kom på att Linda är bjuden.
Aj då.
Är jag jobbig?
Ja.
Men jag älskar dig ändå.
Jag förtjänar inte dig.
Jo.
Det är jag som har haft tur.
Jag har inte tid att må så här. Jag måste hämta klänningen och jag har inte packat.
Och jag borde ringa din mamma och se så att hon vet hur vi har planerat bröllopet…
Älskling, jag gjorde det i går. Allt är under kontroll.
-Allt? -Ja, jag tror det.
Jag vet det.
Okej. Bra.
-Då tar jag en dusch. -Mm.
["Sick of myself" med Nessa Barrett x Whethan spelas]
Då går vi vidare. Hur går det med Bergsgatan 7?
Det är riktigt bra respons på annonsen.
Älskling, hur var det med Bergsgatan?
Jo, vi har bara fyra personer som anmält sig till visningen hittills.
Just det. Ni har väl inte glömt att jag och Jacob är lediga den här helgen?
-Va? -Ja.
Vi ska på bröllop på Gotland. Det har jag sagt till dig.
Ja, just det.
[Linda] Topp!
Ja, det är en konkurrents dotter som ska gifta sig.
Okej.
Martin Kjellners dotter.
Mördar-Martin?
Ja, precis. Linda är ju barndomsvän med hans dotter Hanna.
Det är hon som gifter sig.
Nej, men vi får väl klara oss utan Linda några dagar, eller hur?
Och så måste ni ju klara er utan mig också.
Ja, det brukar gå bra.
Jag sa det också, men då började han spela svår.
[Helene pratar i telefon i bakgrunden]
Jag sa rakt ut: "Du är rökt. Du sitter i skiten och det vet du."
Jag tror säkert att vi kan ta över den där byrån redan i augusti.
Vänta lite.
-Om han hade fokuserat mer på sitt arbete… -Kan du lägga på?!
…i stället för att se snygg ut…
Martin!
Oj, förlåt.
Douglas, vänta. Det kom in nån hysterisk människa och började skrika.
-Vad vill du? -Det finns inga flygbiljetter kvar.
Och det finns inga bilplatser på båten.
Hyr en bil i Visby då.
-Hur svårt kan det vara? -Jo, men…
Ta en Tesla eller en BMW eller nåt annat skit.
-Jag kan ringa sen. -Nej, det var inget viktigt.
Typiskt att det är fullt just idag när jag måste gå tidigare.
Det är lugnt. Jag löser det.
Jag hade sån tur. Jag fick den sista flygbiljetten till Gotland.
-Är det sant? Grattis! -Tack.
Bara Linda inte har tänkt likadant.
-Tänk om vi skulle hamna bredvid varandra. -Du…
Linda tar med sin nya kille.
["Home movies" med Lukas Graham spelas]
["Home Movies" fortsätter spelas]
[Hanna] Det ligger en plastmapp i baksätet.
-Kan du ta den? -Mm.
Där har du en lista på allt som vi måste hinna göra idag.
Oj.
Det blir annorlunda nu när mamma och pappa inte kommer.
Och vi måste gå igenom morgondagen med dina föräldrar.
-Du…? -Mm.
Det låter kanske dumt, men kan vi byta innan vi kommer fram?
Varför då?
Om brorsan är där så kommer han att jävlas med mig.
-Hur då? -"Jaha, kärringen styr i din familj?"
-På riktigt? -Ja, på riktigt.
Men… Då tycker jag att vi ska hjälpa honom att utvecklas.
-Hur då? -Jag kör.
Och du berättar för honom att det är helt okej för dig.
Mm.
Ja, så gör vi.
["Home Movies" fortsätter spelas]
Det måste vara Samuel!
-Fan. Kristian är här. -Säg ifrån. Stå upp för vad du tycker.
Vad fan? Det är ju hon som kör.
[Majgun] Oj.
Jo… Äntligen är ni här.
-Hej! -Hej!
-Gick det bra med resan? -Välkommen, lillbrorsan.
-Hej! -Hej, Leif!
Du… Det var en sak jag tänkte på.
Jag vet vad du ska säga, och ja, det var Hanna som körde.
Och vet du vad, Kristian? För mig är det okej.
-Jag till och med gillar det. -Va?
Det har hänt en del i relationen mellan män och kvinnor.
Vad fan snackar du om?
Vi kunde ju av förklarliga skäl inte ha nån svensexa för dig.
-Du var ju inte här. -Det gör ingenting. Jag vill…
-Därför kidnappar vi dig nu! -Nej!
[Hanna] Hallå! Vad gör de?
-Samuel! Vad håller de på med? -De har svensexa.
-Han vill ju inte ha nån svensexa. -Det kan man väl inte bestämma själv.
Kör nu!
Kör hårt, gubbar!
Vi har ju gjort ett schema så vi ska hinna med…
Det där ordnar sig nog, ska du se. Nu ska jag ta hand om dig.
-Ska du? -Jo.
Vilken tid kommer dina föräldrar?
-Har Samuel inte sagt nåt? -Nej.
De har fått förhinder.
-Leifen? -Ja?
De kommer inte.
-Föräldrarna? -Nej.
-De har fått förhinder. -Nej?
Men de kommer på bröllopet.
Då hinner vi inte lära känna varandra. Vi kommer ju vara som främlingar.
-Det var tråkiga nyheter. -Ja.
Men vi ska inte gräva ner oss i sorger och elände.
-Nej. -Kom.
Jag ska visa hur jag har tänkt mig imorgon eftermiddag.
Leifen, du bär in grejerna i gäststugan.
Ja, jo.
Hur ska man hinna… Hur ska man kunna känna igen dem då?
Det var nästan så att man blev lite ledsen.
-Ja, det är klart. -Jo.
Men jo, här hade jag tänkt att vi ska sitta och äta imorgon.
-Det är jättefint. -Jo.
Och om jag förstår Samuel rätt så vill ni viga er i skymningen.
-Stämmer det? -Ja.
Då tycker jag att vi tar maten före.
-Då slipper folk gå hungriga hela dagen. -Folk?
Det är väl bra om man klarar av alla formaliteter?
Då blir själva vigselakten liksom höjdpunkten på kvällen.
-Jag mejlade ju dig om… -Jo.
Nu tycker jag du ska gå och se hur det ser ut där ni ska bo.
Ja.
[Majgun] Jo… Nej…
[finstämd pianomusik]
[en dörr öppnas]
-Gud, vad fint ni har gjort. -Tack.
Jo, Hanna…
-Det är en sak som jag vill visa dig. -Ja?
Den här.
Den hade jag på mig när jag och Leif gifte oss.
Wow.
Du måste ha varit så fin.
Och…
Nu har jag låtit sy om den.
Så att den ska passa dig.
Ja, alltså…
Den är jättefin.
Men jag har ju med mig en egen, så att…
Alla kvinnor har burit den här på sitt bröllop i min släkt,
i tre generationer.
Ja, det är lång tid. Det…
Ja, det är klart…
Traditioner måste ju också upphöra nån gång.
-Majgun. -Ja?
Nu ska vi inte göra det här till ett problem. Vi kan ju prova.
Då blir du en äkta Svensson, Hanna.
Tack, men jag tänkte nog fortsätta att heta Kjellner.
Jaha. Varför det?
Det är lättare bara.
Då slipper man byta namn på körkort och pass.
-Och Instagram. -Jo, Instagram.
Jo, det är andra tider nu.
[rockig gitarrmusik spelas]
[Kristian] Här blir det bra.
-Kom igen. -Aj.
-Kom igen nu. -Okej.
-Det kommer ett litet hopp här. -Jaha.
Hopp!
Släpp mig, det är inte kul!
Nej!
Kom då.
-Sådär ja. -Vi ska spela "närmast brudgummen".
-Vad fan håller ni på med? -Lugn, det är tradition.
Vi gjorde det när Joel gifte sig. Han tyckte det var jättekul.
Nej. Men det här ska bli jävligt kul.
Kolla här nu.
Det här kan inte bli nåt annat än bra.
Nej!
-Drar den? -Jag tror det är vinden.
Jag är mästare på det här.
Aj! Vad fan, ni är helt galna!
-Förlåt! -Du behöver ju inte hämnas på Samuel.
-Han var inte ens med på din svensexa. -Vad är det för jävla idé?
-Det var dumt, jag är ledsen. -Ja, förlåt.
Nu tar vi en bärs istället och glömmer det här.
Vad fan? Får inte jag kasta nu?
Nej.
Samuel Svensson. Lämna ett mess så hör jag av mig.
Hi. You've reached Samuel Svensson. Please send a text…
Du…
Hur fick du idén att ni skulle gifta er?
Så här snabbt?
För att jag älskar Hanna.
Jo, det är ju en anledning, men…
Man behöver inte gifta sig bara för att man är kär.
Det här är inte bara kär.
Det jag känner med Hanna är…större.
Mycket större.
Det är bara en sak som är lite jobbig.
Hennes farsa hatar mig.
-Varför det? -Jag vet inte.
Han är alltid så jävla nedlåtande.
Det spelar ingen roll vad jag gör. Jag duger inte för Martin.
-Så det räcker inte att vara kändiskock? -Nej, tydligen inte.
När vi gifter oss så…
…måste han acceptera mig.
-Var det därför du friade? -Nej!
Nej.
Men det kändes jävligt bra att se hur förbannad han blev när vi sa det.
Och han förstod att han inte kan göra nånting för att stoppa det.
Du kunde ju ha haft ihjäl honom istället.
Jo, men på fastlandet gör vi inte så.
Nej, ni tycker om att krångla till livet.
-Har ni haft kul? -Nej. De är inte kloka.
-Du hade tur som kom från "öian" i tid. -Va?
-Det var tur att du kom från ön i tid. -Jaha.
Pappa, du tror inte att du skulle kunna
tona ner gotländskan, bara litegrann, imorgon på bröllopet.
-Det är ju så här jag pratar. -Du är från Göteborg.
Jag är gute.
Nej det är du inte. Jag fattar inte varför du orkar hålla på så här.
De har ingen respekt för göteborgare på den här ön.
-Jag är gotlänning. -Nu pratar du göteborgska?
Ja, vad fan. Jag råkade glida in i det.
Det blir ju så när jag blir förbannad.
-Ja. -Var är Hanna?
I "store gäststugu".
-Stora gäststugan. -Ja, jag fattar.
[Leif] Jag är ju för fan gute.
-Det är "la klart", farsan. -Nu jävlar, du.
[de skrattar]
Nej, inte igen! [skrattar högt]
Förlåt. Jag försökte stoppa dem, men Kristian är helt galen.
Hej.
Vad är det? Har det hänt nåt?
Ja. Din mamma vill att jag ska gifta mig i den där.
Okej. Och det vill inte du?
Jo. Jag är bara så himla glad.
Jaha.
Det är väl för fan självklart att jag inte vill!
Nej, okej.
Du vet, det är ju så mycket traditioner här på ön.
Jag vägrar. Du måste fixa det här.
Om jag säger nåt så kommer din mamma att bryta ihop och hata mig.
Ja, okej. Jag ska försöka prata med henne.
Men det är svårt, hon är ju…
Jag ordnar det.
Du…
Det är vår dag. Vårt bröllop.
Ja.
-[en klocka ringer] -Oj.
-Vad är det? -Vi måste ut till de andra nu.
-Varför det? -När klockan ringer ska alla komma.
Jan-Inge, han som ska viga oss, skulle komma idag.
Det är säkert det.
Ja, men gå du först. Jag måste byta om och fräscha till mig.
Okej.
-Har det hänt nåt? -Jan-Inge.
Han har ramlat ner från ett tak och brutit benet.
-Va? Nu, idag? -Ja.
Vad var det för tak? Boningshuset?
Nej, han pratade om att han skulle lägga om taket på ladan.
Nya ladan, lilla ladan, skitladan?
-Var det inte bryggarhuset? -Nej, jag tror det var gamla ladan.
Ja, det var gamla ladan.
-Spelar det nån roll?! -Va?
Vilket tak det var! Hur är det intressant nu?
Man vill ju veta hur högt det var.
Och jag vill veta vem som ska viga oss imorgon.
Jo.
Va?!
-Hej! -Herregud.
Vad du skräms.
Vad gör du?
Jag byter om.
Vem är du?
[kvinna ropar] Linus!
-Linus! -Han är här!
Men Linus, du får inte vara här. Gå till pappa.
-Förlåt. Han bara smet iväg. -Nej, det är lugnt.
Jaha, vi har ju inte träffats.
-Jessie. Gift med Kristian. -Ja.
Ja, såklart. Hanna.
Förlåt. Det har varit så himla mycket och jag är lite nervös.
Tro mig, jag förstår.
Jaha, har hon försökt tvinga på dig den där?
Ja, hon har väl inte tvingat mig, men…
Men Gud, förlåt. Du kanske tycker om den?
Den är jättefin, men inte på mig. Inte på mitt bröllop.
Jag hatar vårt bröllopsfoto.
Det ser ut som en affisch för Skansen.
-Vi ska försöka göra oss av med den. -Okej. Lycka till med det.
Tack.
Förresten, har du hört om Jan-Inge?
Va?
-Har du hört? -Ja, Jessie berättade.
Pappa är inne och ringer, han försöker fixa nån annan.
Jag fattar.
Men du, ska inte vi gå in och snacka ihop oss lite?
-Javisst. -Kom.
Samuel.
-Ska vi inte ringa till pastorn ändå? -Nej.
Det ska vara borgerlig vigsel. Det är viktigt för Hanna.
Ganska viktigt för mig också.
Jo, jo.
-Vad gör du? -Vi ställer in allt, Samuel.
Vi struntar i det.
Ja, jag tog med den ifall det skulle bli kris.
Nu känns det lite så. Tar du glasen?
Älskling.
Det kommer att bli bra. Det ska bli precis som vi vill ha det.
Hur då?
Det kommer att bli perfekt. Jag lovar.
[det knackar på dörren]
Ja, kom in.
Det är fixat.
-Har du hittat nån? -Ja.
-Är det en präst? -Nej.
Det är Bertil Fred. Han sitter också i kommunen.
-Är det sant? -Ja.
Jag tror att han är centerpartist eller nåt.
Nu behöver ni inte längre oroa er.
Tack.
Ska ni dricka nu?
Nej, absolut inte.
Jag frågade precis Samuel varför han har tagit med den.
Ja, jag tog med mig den ifall det skulle bli kris.
Men nu är det ju inte längre det.
Jag tycker ni ska tänka på att få lite vila nu.
Det är en stor dag imorgon.
Fortfarande sugen?
Nej.
[finstämt instrumentalt intro]
["New Hope" med Harriet Whitehead spelas]
-Hej. -Hej.
[musiken tonar ut]
Idag är det vår dag.
Point of no return.
-Va? -Ja.
Det lät inte så kul.
Men… Jag skojade ju bara.
-Gjorde du? -Ja.
Men Samuel…
Jag menade inte… Det var ett skämt.
Gick du på den?
Ja, faktiskt.
Får jag öppna den?
Du får öppna den.
Sluta…
Det är guld.
Äkta guld, så det kan du sälja när du blir änka.
-Gud, vad bra. Du har tänkt på allt. -Mm.
-Ska jag…? -Mm.
-Jag har den. -Ja.
Snart… Vänta.
Så.
Den är så fin. Tack, älskling.
När jag la den i väskan är jag osäker på om jag sen
tog med den överhuvudtaget.
[biltuta, skratt och sorl]
[Hanna] Vad händer?
Oj.
God morgon!
Kom, så ska jag visa er nåt.
Vad säger ni nu då?
"Får-ever"?
Nu blev ni överraskade, va?
Ja. Det…
Jag tycker att vi har varit ganska tydliga med att vi…
-Att vi vill ha ett litet bröllop. -Vi tyckte att det var så sorgligt.
Vi blev uppriktigt ledsna
när vi förstod hur få vänner ni har.
-Fast… -Va?
Mamma och jag beslöt oss för att slå på stort.
Ja. Inget litet skitbröllop, som Leifen sa.
Fast nu är det ju så att vi… Vi vill ju ha ett…
Vad är det där?
[Leif] Det är pappas lilla överraskning.
-En bar på hjul. -Herregud.
Vilken fest det här kommer att bli.
Ja. Och du får säga till sen när du behöver hjälp av mig.
-Med vad? -Att ta på dräkten rätt.
Ja, just det.
Det…
Mamma, vi tänkte att…
Ja?
Att jag kan hjälpa henne.
Det ska ju inte brudgummen göra!
-Nej. -Men jag vill inte.
Jag vill inte vara till besvär.
Du har ju så mycket ändå, Majgun.
Det är kärt besvär. Det har man alltid tid till.
Ja.
Nämen, Linda!
Hej!
Jag trodde att ni redan var där.
Nej, Martin fick några möten som han inte kunde flytta på. Du vet.
Ja, jag förstår.
-Har du bil? -Nej, vi tänkte ta bussen.
-Vi? -Jag och min nya kille.
-Marco, då? Kommer inte han? -Jo, det tror jag.
Ni kanske vill ha skjuts? Vi har en hyrbil som väntar.
Ja, om vi får plats.
Ja, det är klart att ni får.
-Vi ses i hamnen sen. -Ja.
-Hejdå. -Hejdå.
[högtalarröst] För er som har djur på bildäck och ska besöka dessa
så är det nu samling i informationen på däck sju.
Passengers with pets on car deck…
Men vad fan? Ska du dricka nu?
Ja, kaffe och avec.
Nåt skoj ska man väl få ha här i livet?
Du ska ju köra bil! Jag har ju hyrt.
Det räcker väl att en kör?
Det får bli du. Eller har du bokat en bil med dubbelkommando?
Skål.
Jaha. Linda och hennes pojkvän åker med oss i alla fall.
Jag träffade henne i matkön här borta.
-Marco? -Nej, hon har en ny.
-Har hon en ny? -Jajamän.
Ja, ja. Linda är ju smart, hon kanske kan inspirera Hanna till nåt liknande.
Martin, lägg av.
Lägg ner det där.
God natt.
[Helene] Här är ni!
-Här är vi. -Hej. Helene.
Vad har vi här?
-Trevligt. -Jacob.
Lilla Linda. Hej.
Så du har bytt upp dig. Vad har du hittat nu?
Det här är Jacob.
Hej! Det är verkligen roligt att få träffa en riktig legend.
-Tackar. -Legend?
Ja, alltså för oss i mäklarbranschen är Martin Kjellner det.
-Jaha. -Se där. Var jobbar du?
På samma kontor som Linda. Sjögren & Hallman.
Jaha. Åh, fan.
Hur är det att ha Johan Sjögren som chef?
Jo, nej men det är bra.
-Jag tycker om honom och så där. -Du kan vara ärlig. Han är värdelös.
Ja, han kan verkligen vara en skithög ibland.
"Skithög" var att ta i. Jag skojar med dig, grabben.
Jaha.
Vi går till biluthyrningen. Jag tror det ligger hitåt.
Gick du på den lätta?
Vad går han på? Amfetamin, eller?
[Linda skrattar besvärat]
Vad fan, är han vaken eller?
-Hallå! -Jag har lite kvar att göra här.
Det är svårt att göra två saker samtidigt.
Ja, jag förstår.
-Jo, vi hade bokat… -Kjellner?
-Ja, precis. -Bil?
Ja, om du inte har nån trampbåt stående nånstans.
Hyra bil, ja…
Jag har en Toyota 86:a.
Fria mil.
Hämtas tom, lämnas tom. Den står på parkeringen vid utfarten.
Vad pratar han för språk?
-Så det är ingen bensin i tanken? -Ytterst lite.
-Men det räcker till en bensinstation? -Om man har tur.
Det är alltid ett lotteri med bilarna.
Vill du ha körkort?
Nej, man kör på egen risk.
Jaha, jag förstår.
Så där.
-Ja, här är den. -Tack.
Jo, det var en sak till.
Han kan vara lite tjurig.
Jag säger det nu, så blir det ingen överraskning.
-Nej, vad bra. Det tackar vi för. -Ja.
Den är lite körig, den här dörren.
MXB 008…
Där!
Ja, där. Tack.
Men för fan, Helene.
Jag delegerar en enkel uppgift till dig, och det här är resultatet.
Det fanns bara en enda bil på hela ön. Jag ringde Hertz, Avis…
Du sa ju "hyr en Tesla, BMW eller nån annan skit." Ja.
Så då blev det nån annan skit.
In med grejerna nu, så vi kommer iväg nångång.
[Helene] Vi måste tanka också.
Ta med den in i bilen.
["Master Pretender" med First Aid Kit spelas]
Bra att vi klarade backen i alla fall!
Den känns lite otäck, den här bilen.
-Som att bromsen inte riktigt tar ibland. -Kör inte så fort då.
["Master Pretender" fortsätter spelas]
Men…
Vad fan?
[musiken tonar ut]
Hon ser ut som en prinsessa.
[Majgun] Jo, nej…
Okej, säg… Hur ska vi fixa det här?
Typ…
Jag vet inte.
Vilken mes du är. Ska de få bestämma allt?
Jag försöker göra det bästa av situationen.
Sa mesen.
Måste vi göra en så stor grej av det här?
Okej, det blev inte precis så som vi hade planerat.
Men…
-Vi kan väl försöka njuta av dagen ändå? -Ja.
-Du har rätt. -Ja?
-Så gör vi. -Mm.
Jag ser till att det blir som jag vill nästa gång jag gifter mig.
[klockan ringer]
Vad ska vi göra nu? Ska vi offra en ko för bra väder?
-Nej, en lammunge. -Va?
-Jag vet inte. -Varför står vi här då?
När klockan ringer ska man komma direkt. Det är tradition!
-[Majgun] Där är ni. -Vad är det som händer?
Jo, vi tänkte att
eftersom ni nu gifter er så sent så vänder vi på alltihop
och så tar vi det före.
-Tar vadå? -Brudvisningen.
-Vad sa du? -Brudvisningen.
Det är ju tradition. Har du inte berättat?
-Men vi har inte planerat för det. -Vad är det här?
Ni ska bara visa upp er.
-För vem då? -För dem som bor här runt omkring.
Det kommer en del folk. Vi har haft annons i tidningen.
Mina föräldrar är ju inte här, och mina vänner.
Vi kanske kan vänta med själva visningen tills de kommer.
Jag måste bara… Förlåt.
[mobilen ringer]
-Hej! -Var är du? Jag behöver dig.
-Är allt bra? -Nej, allt går åt helvete.
Inget blir som planerat. Jag behöver dig nu.
Vi är snart framme, tror jag. Vi fick skjuts av dina föräldrar.
Säg åt dem att gasa, annars missar ni brudvisningen!
Jag ska hälsa från Hanna att det är lite bråttom. Det är…
…brudvisning.
Brudvisning?
[Jessie] Hanna!
Ja, jag är här!
Ja, där.
De vill att du kommer nu.
Ta det lugnt. Det är över på några minuter.
Jag är ju snygg.
Ja.
Är du nästan chockad?
Inte lika snygg som du.
-De väntar på dig nu. -Mm.
[förväntansfullt, glatt sorl]
Här kommer bruden!
[applåder och hurrarop]
Och här kommer brudgummen!
[högre applåder, hurrarop och visslingar]
[gevärsskott]
Nu skulle jag och Majgun vilja sjunga en sång
som vi har skrivit alldeles själva.
Den heter "Kärlek Fårever".
[instrumentalt intro]
♪ I en tid då vi skiljs åt ♪
♪ I parti och minut ♪
♪ Låter kärlek fårever ♪
♪ Som ett trevligare slut ♪
♪ Man skulle nästan kunnat säga ♪
♪ Som ett utmärkt koncept ♪
♪ Gammalt, beprövat ♪ ♪ Det låter kanske knäppt ♪
♪ Men kärlek fårever ♪
♪ Har ett enkelt recept ♪
♪ Bara älska ♪
♪ Och dansa ♪
♪ Och skratta och vara fri ♪
♪ Tala sanning om så kräver ♪
♪ Bråka och stå i ♪
♪ Men om det nån gång längs vägen ♪
♪ Slutar i gråt ♪
♪ Kom ihåg, det är aldrig ♪
♪ För långt ♪
♪ Till förlåt ♪
Men har de redan börjat?
Är det några som sjunger?
Men fy fan. Vänd och åk hem igen.
[Jacob skrattar högt]
[sången hörs i bakgrunden]
Nämen… Bromsarna tar inte.
Helvete! De tar inte!
♪ Men om det nångång längs vägen ♪
♪ Slutar i gråt ♪
Stanna bilen. Men vad fan, stanna!
Nej!
[förskräckta röster]
Oj.
Jaha, här står vi ju bra.
-Är det nån som har skadat sig? -Nej. Det gick bra.
Hej. Förlåt.
Vi… Bromsarna tog inte.
Det är en hyrbil.
-Mamma, hej. -Hej, gumman!
Jag är Hannas mamma, Helene.
Samuels pappa, Leif.
"Life?" Engelsman från början?
-Linda! -Leif. Skärp dig!
Jag är Samuels mamma.
Ja, vad trevligt. Maj.
-Majgun. -Ja, Majgun. Just det.
-Hej, pappa. -Nämen hej!
-Vad fin du är! Va? -Tack.
Och det är maskerad. Det stod inget om det i inbjudan.
Du har också klätt ut dig. Fint.
Välkomna. Skönt att ni är här.
Ja, ja.
Det är här du har vuxit upp. Eller försökt att växa upp.
Då förstår man ju lite bättre.
Jo… Nej… Ja…
Ni är väl hungriga? Jo.
-Skulle det smaka med lite mat? -Ja, verkligen.
Varsågoda, då.
Jessie, hjälper du mig?
-Hej. Samuel. -Tjena. Jacob.
Ja jävlar.
Det är så det kan gå när man låter kärringen köra.
-Hur känns det? -Det är lite bättre nu, faktiskt.
Ett tag tänkte jag lägga ner alltihop och skita i det.
-Ska du se ut så där? -Nej, det ska jag inte.
-Men den är fin. -Hade du gift dig i folkdräkt?
Jaha? Litet, intimt bröllop?
Du får inte ta några bilder idag.
Om de andra tjejerna får se det, förlåter de mig aldrig.
Nej.
-Känns allt bra, älskling? -Nej, men det kanske kan bli det.
Är det nåt som har blivit tokigt?
Ja, men den är…fin i och för sig.
Tycker du?
Hjärtat, allt som betyder nåt är att ni älskar varandra.
Det är det enda som räknas.
Det önskar jag att min mamma hade sagt innan jag gifte mig.
[Leif ringer i klockan] Till bords!
Sätt er var ni vill. Det är ingen bordsplacering här.
-Den är till dig. -Vad fint det är.
Mamma.
Tror du inte att det är tänkt att vi ska sitta där borta?
Vid honnörsbordet, med Hanna och Samuel.
Nej, jag sitter bra här.
Ja, men då kan ju jag sätta mig här bredvid dig.
Gör det. Passa på att sola dig i glansen lite.
Ja. [skrattar]
["I could not ask for more" med Edwin McCain spelas]
Marco!
Allihopa, det här är Marco. Min bästa kompis och kompanjon.
-[applåder] -Oj.
Men var ska vi sätta dig någonstans?
Men du, här är ju en ledig stol.
Bredvid den här unga, söta damen. Här.
Jag vet inte om…
-Jo, det här blir perfekt. -Okej, tack.
-Hej. -Hej.
Du vet att det är hennes förra snubbe?
Ja, jag vet. Alltså, en riktig nolla.
En i mängden.
-Hej. -Hej.
["I could not ask for more" fortsätter spelas]
Martin, ska du inte säga nåt?
-Vadå? -Vi är ju gäster.
-Det är din dotters bröllop. -Det är väl din dotter också?
Men det är tradition att fadern håller inledningstalet.
-Brudens far. -Har du hört nåt om det?
Att det är fadern som ska prata först?
Nej det har jag aldrig hört, faktiskt.
[Helene klingar i glaset]
Hej, allihop.
Jag heter alltså Helene,
och jag är inte bara den som förstörde den vackra portalen här,
utan jag är också mamma till Hanna.
Och som mamma är ju det här kanske den största dagen i ens liv.
Förutom den dagen då du föddes.
Det kommer alltid att vara den största.
När du var liten, sa du till mig så här:
"Mamma, jag ska aldrig gifta mig!"
Nej, för du skulle bo med en häst.
Men de planerna ändrades gudskelov när du träffade Samuel.
Jag har aldrig sett dig så lycklig.
Och ni två är ju…
Ja men titta på dem. De är ju som perfekta tillsammans.
Och att ni vågar och vill ta det här stora steget
så tidigt i er ganska korta relation, tycker jag känns helt rätt.
Hanna, jag älskar dig,
och jag vill att du ska veta att vi är så stolta över dig.
Och Samuel,
det finns ingen jag hellre skulle se som den som finns vid Hannas sida i livet.
[Martin] Jag kanske också får säga några ord.
Om det går för sig.
Normalt så
äter man ju kanske och håller tal efter själva vigseln.
Men det här är väl nån märklig tradition
här på ön som gör att ni känner er tvingade att göra tvärtemot.
Martin Kjellner heter jag.
[Jacob applåderar]
Tack.
Hanna. Jag älskar dig.
Det finns ingen som jag önskar så mycket lycka och framgång som dig.
Du är den person som betyder allra mest för mig.
Så var det med det.
Och jag vill bara säga att jag instämmer med Martin
om att vi önskar er all lycka och välgång i livet.
Och sedan ett stort tack till Majgun och Leif
för att ni har gjort det här möjligt. Det är så fantastiskt fint ordnat.
Och förlåt igen för skadegörelsen.
[alla skrattar]
Jag tycker att vi skålar för brudparet.
Skål och grattis!
-Skål! -Skål och grattis!
Ja.
Kära vänner.
Snart kommer Bertil och viger de unga tu.
Men…
Dag, nu skulle jag vilja
att du sjunger en riktig, äkta gotländsk snapsvisa.
-Jajamän. -Bra!
Jag tycker att vi tar "Tack för supen". Den kan väl de flesta?
♪ Tack för supen som vi fick ♪
♪ Som vi fick ♪ ♪ Som vi fick ♪
♪ Sätter magen i gott skick… ♪
Var det Linda du hette?
-Ja. -Ja.
-Du är vän till Hanna? -Ja, vi har varit vänner sen lågstadiet.
Sånt är så fint.
Då känner man ju varandra på riktigt.
-Har du trevligt? -Ja, jättetrevligt.
Det var väl en snygg ung man jag satte bredvid dig?
-Ja. -Jag undrar om han inte är singel.
Det kan han fortsätta vara, om du frågar mig.
Vi var ihop.
Men den jäveln var otrogen mot mig med en eventkoordinator.
Var det ett sånt där konferensknull?
Precis.
-Du är jävligt snygg i den. -Tack.
-Hej. -Hej.
-Får jag snacka lite med Samuel? -Ja, självklart.
-Vi ses sen. -Ja.
-Jaha? -Hur gör vi?
-Med…? -Med det här?
Jo, men jag kanske…
Jag kanske kan prata med mamma om det, och säga att…
Du har ingen plan.
[Linus] Gott! Gott!
["I can jive" med Jerry Williams spelas]
-Hej, Linus. -Hej.
Är det gott med glass?
-Mer glass! -Vet du vad?
Nu ska jag ge dig en kram.
[Linus] Nej, sluta!
[Hanna grymtar och flämtar]
Nej! Samuel, det är fläckar på Gotlandsdräkten!
Vad är det som har hänt?
Nej…
Det är ju choklad.
Den går inte att rädda?
Det syns kanske inte.
Du kan inte gifta dig i en lortig klänning.
Nej.
Hur gör vi då?
Du hade väl nåt eget med dig?
Jo, det har jag, men… Inget lika fint.
Jag är ledsen, Hanna.
["I can jive" tar slut]
[Jessie] Jag borde ha gjort så.
Gjort vadå?
Med dräkten. Smart.
-Hälsa Linus och tacka. -Hanna.
Jag är så glad att du ska bli min svägerska.
Detsamma.
-Får jag fråga dig en sak? -Ja.
Tycker du att Samuel är en mjukis?
-En mes? -Va?
Nej. Varför frågar du det?
För att vi har planerat det här bröllopet,
och de har kört över oss och Samuel säger ingenting.
Han är rädd för Majgun. Kristian är likadan.
Ingen säger emot henne.
När Majgun har bestämt nåt så blir det så.
Jo, Hanna…
Nu när det blev så olyckligt med dräkten, så kom jag att tänka på en sak.
Den här, den bar min mormor när hon gifte sig.
Det skulle betyda mycket för mig om du ville bära den ikväll.
Som lite plåster på såren för hur det blev med dräkten.
Tack.
Du kommer att bli så fin.
-Eller hur? -Ja.
-Jo, nej…
Tar det aldrig slut?
["Cotton Eye Joe" med Rednex spelas]
Vad fan? Blir det ingen folkdräkt?
-Nej. Hanna ändrade på det. -Jaha. Fan vad synd.
-Har ni pratat med varandra? -Nej.
-Hur känns det? -Som om jag får skylla mig själv.
-Jag var en jävla idiot. -Det är bra.
I alla fall en början.
-På vad? -Ditt nya liv.
Jag skulle hellre ha tillbaka mitt gamla.
-Då får du väl kämpa för det. -Vadå kämpa? Det är ju för sent.
Hon har den där mäklarsnubben.
-Har du snackat med honom? -Nej.
Han verkar inte vara den skarpaste kniven i lådan.
-Du är så vacker. -Din mamma vill att jag ska bära den här.
-Vad är det för nåt? -En släktklenod.
Din mammas mormor hade på sig den på sitt bröllop.
Sen har den legat i en låda sen 1800-talet.
-Den luktar så i alla fall. -Men det… Jag…
[Jan-Bertil] Och här kommer jag!
Bertil!
Var har vi brudparet då?
Tänk att du skulle få ihop det med en sån snygging.
Han spelar inte i samma division som du, om man säger så.
Du är centerpartist?
Nej, för fan!
Nej, jag lämnade dem.
Jaha.
Ja, du vet…
Jag sitter med i SD nu.
Det är mer drag, om man säger så.
Bättre fester. [skrattar högt]
Du ska inte tro att bara för att du är kändis,
att det är därför du får henne. Hon är för snygg för dig.
Har du bytt parti?
Yes!
[Majgun] Nej! Hu!
Hanna?
Öppna. Vi måste prata.
-Hon vill vara ifred en stund. -Men…
Hon kommer snart.
[Leif] Kör försiktigt. Han sitter i kommunen.
[sjukvårdare] Jo tack, vi vet.
-Vad gör vi nu då? -Lugn. Det här ordnar jag.
Jaha du, "Life".
-Då kanske vi kan åka hem nu? -Va?
Ja, det är väl inställt nu, hoppas jag.
Det kan du ge dig fan på att det inte är.
Så grisbonden ska lösa problemet. Vad tryggt.
[Majgun] Lugn, Leifen.
Skål.
Lars!
Förlåt. Det var inte meningen att skrämma dig.
-Vad vill du? -Jo…
Jag undrar…
Jag skulle vilja be dig om en liten tjänst.
Jaha. Vadå för tjänst?
Ja… Samuel, min yngste, ska ju gifta sig.
Ja just det. Borgerligt?
Nej, så är det inte.
De vill absolut ha en präst.
När kom de på det?
Det har de alltid velat. Det var jag som hade missuppfattat allt.
Du ville att de skulle gifta sig borgerligt?
Ja, no.
Jag är traditionellt troende.
Jag är inte bokstavstrogen,
men väldigt, väldigt kristen.
Jag har inte sett dig i kyrkan särskilt ofta.
Jag sitter alltid långt bak.
Lite undanskymd.
Här.
Alla papper så du ser att allt är i ordning.
-Kjellner? -Ja.
Jo, men jag kommer. Jag måste bara byta om.
Gud välsigne dig, Lars.
Halleluja!
Okej.
Allting blev inte riktigt som du hade tänkt dig idag.
-Det hände lite andra saker. -Ja, det gjorde det.
Men du kan inte försöka kontrollera precis allt här i livet.
Försöker man det så blir man galen.
Nu låter du som Samuel.
Det är möjligt. Vi kanske säger samma sak just för att vi älskar dig.
Du.
Låt det som händer hända, okej?
["Summarn Kummar" med När-Revyn spelas]
-Har ni bål? -Bål? Vad fan snackar du om?
Jag tar väl en Dyngrauk då.
[Martin] Du, det blev ju lyckat, det här. När kommer nästa vigselförrättare?
Har du nånstans vi kan snacka enskilt?
Ja, okej.
Jaha, det här var vad du hade att bjuda på.
Var har vi hamnat nu? I vardagsrummet?
Vad vill du?
Som du kanske kan förstå, så känner jag min dotter ganska väl.
Jag kan se när hon är lycklig.
Och idag är inte en sån dag.
Vad säger du? Ska vi inte blåsa av det här spektaklet innan det är för sent?
-Vet du vad jag tycker om dig? -Nej, och det skiter jag fullständigt i.
Men vi skulle inte snacka om mig.
Det hände en märklig grej för en stund sen.
-Jaha? -Jag överhörde din brorsa.
Han kacklade med några andra bonnläppar.
Det lät på honom som att du hade sagt
att du friade till Hanna bara för att jävlas med mig.
Det är inte sant.
Av din reaktion att döma skulle det kunna vara sant.
Har du snackat med Hanna om det?
Nej, förmodligen inte.
Jag tycker att du ska göra det.
Hon skulle säkert tycka att det här var oerhört romantiskt.
Men du kanske inte vågar det?
Kanske du vill ha hjälp? Då kan jag hjälpa dig, lille vän.
Vad tror du om det?
[folk jublar utanför]
Ha! Vad fan är det här nu då?
[munter pianomusik spelas]
Hej. Samuel.
-Lars. -Vilken tur att du hade tid.
Självklart att jag ställer upp
när församlingens ivrigaste kyrkobesökare ber mig.
Det här är brudens föräldrar.
-Martin Kjellner. -Lars.
-Hej, Helene. -Hej.
-Det var länge sedan. -Mm.
Vad fan var det där?
Känner ni varandra?
-Det var i ett annat liv. -Nej, vad roligt.
Vi kanske inte behöver stressa fram ceremonin eller vad du kallar det.
Vi kanske får bjuda på ett glas vin eller en öl?
Ett glas vin blir bra.
-Rött, gärna. -Ja.
Som Kristi blod.
Allt behöver inte ha bibliska referenser, Leif.
Nej. Ursäkta.
-Jag går och hämtar Hanna. -Ja, lycka till.
Nej, ska vi ta och sätta oss till bords?
-Mamma. -Ja?
Jo…
Hanna vill inte ha brudslöjan.
-Inte jag heller. -Nähä?
Den passar inte med klänningen. Nu är det så.
-Det blir ingen brudslöja. -Du behöver inte ta i så hemskt.
Det är väl ingen fara, jag frågade ju bara.
Ta det inte så allvarligt.
-Är hon där inne? -Ja.
Har hon sett prästen?
Innan det pluggade jag faktiskt ekonomi i Uppsala.
Jaha.
Det är från den tiden vi känner varandra.
-Just det. -Och så dyker du upp här.
-Det är ju lite märkligt. -Ja.
Ibland är världen liten.
Men så en dag kallade Gud på dig.
Men för i helvete, Leif!
Förlåt.
-Det är kanske dags att sätta igång. -Jag…
Det vore bra om jag kunde få någonstans att byta om.
-Jaha, jo. Kom med här. -Tack.
Försök att… Ja.
Ja, det har kommit en präst nu.
Jag vet att du inte vill det, men jag kan prata med honom.
-Det är okej. -Jaha?
-Säkert? -Mm.
Jag har pratat med mamma också. Om slöjan, att du inte vill ha den.
-Hur gick det? -Inga problem, sa hon.
Va?
Jag blev också förvånad.
Är vi redo?
Ja, det är bara en sak som jag måste…
…berätta.
Jag friade till dig för att jag älskar dig mer än allt annat.
Ja.
Men…
…kanske att en liten del av mig också gjorde det för att…
För att reta din pappa.
Du vet hur jävla dryg han är mot mig.
Kommer du ihåg julafton? Hur fruktansvärd han var mot mig.
Du friade på juldagen.
-Ja. -För att hämnas på min pappa.
Nej. För att jag älskar dig.
Men ja, det kanske bidrog till att jag bestämde mig då.
Okej. Det avgör saken.
Den här dagen, som skulle bli vår dag,
har istället blivit dagen som jag
helst av allt vill glömma.
Jo, men…
Jag går och säger till prästen.
Jaha, pastorn.
-Det var en överraskning. -Ja, för mig med.
Tror du att det är slumpen,
eller är det Gud som har fört oss samman igen?
Det är det bara Gud som vet.
Ja…
-Du har knappt åldrats. -Inte du heller.
Du… Jobbar du som jurist?
Nej! Eller ja, jag gjorde det under en period, men det var länge sen.
De sista 20 åren har det mest blivit markservice.
Får jag fråga en sak?
Var det för att det tog slut mellan oss som du valde att bli präst?
Delvis.
Förlåt.
Det är ju inget straff att bli präst.
Och jag behöver inte leva i celibat heller.
Vad skönt!
Det kan vara bra att veta.
["När vi rör varann" med Susanne Alfvengren spelas]
Vad ligger du här för?
Det är ju dags nu.
Det blir inget bröllop. Det är ditt fel.
Mitt fel?
Ja.
Du har ju gapat för alla att jag ville jävlas med Martin.
Han hörde det.
Aj då. Det var ju inte bra.
Hur fan kunde du svika mig så?
Lugn! Förlåt, Samuel, det var inte meningen.
Men det kanske var för det bästa.
-För det bästa? -Nu slipper du gifta dig av fel anledning.
Älskar du Hanna?
-Ja, självklart. -Då förstår jag inte vad problemet är.
Giftermål är mest juridik, men verklig kärlek…
Den står på egna ben.
Jag vet inte om jag har några att stå på längre.
Jo.
Lita på mig.
[dragspelsmusik]
Ja, då tackar vi för den underbara musiken.
Då samlar vi ihop oss i en procession och går gemensamt ner till sjön.
[Kristian] Hörni.
Min bror har nåt han vill säga.
Det blir inget bröllop.
Va?
Jag och Hanna har bestämt oss för att ställa in.
-Va? -Ja, vad skönt.
Vad tråkigt, menar jag. Då blir inte vi två släkt, det är ju lite sorgligt.
Du, Martin?
Nu tror jag att du och jag ska gå bakom ladan och prata lite.
-Så göteborgaren tappade ansiktet. -Nej, nu jävlar!
-Snälla Martin! -Nej, lugn nu!
[förskrämda skrik]
-Förlåt, Leif. Det var inte meningen. -Helvete!
Pappa!
-Hur gick det? -Det är armen.
-Är det armen? -Det är det som kallas karma.
Du. Packa ihop dina grejer innan det smäller på riktigt.
Helene! Vi åker.
[Majgun] Ligg still nu. Lugn, Leifen. Vi ringer ambulansen.
[Majgun] Vilken dag… Jo, det tar aldrig slut.
It's an opportunity.
Martin!
Jag kan hjälpa dig att packa.
[stillsam pianomusik]
-Förlåt, Leif. Jag är så jävla ledsen. -Det var inte ditt fel.
Vi kanske ska ha en ambulans här hela kvällen.
Nej, nu får det faktiskt vara bra.
-Får jag följa med? -Vad gör du?
Du ska ta hand om gästerna. Åtminstone de trevliga.
Jo, det är klart.
Förlåt, har ni sett Hanna?
Hanna?
Jo, Hanna! Hon tog cykeln och försvann ditåt.
-Gjorde hon? -Ja, längs vägen där.
-Tack. -Hon såg inte så glad ut.
[stillsam pianomusik fortsätter]
Vill du vara ensam?
Ja, den här dagen lär man ju inte glömma.
Nej.
Jag tycker så synd om dem.
Speciellt om Hanna.
Hon hade planerat den här dagen så noga, som hon ville ha det.
Om man hade planerat dagen som den verkligen blev,
vore man antagligen helt sjuk i huvudet.
Det känns som att du skulle kunna göra det.
Absolut.
En riktig Marco-dag.
Jag vet att du hatar mig.
Jag vill att du ska veta att det inte betydde nåt…egentligen.
Vad?
Jag försökte vara otrogen för att göra dig svartsjuk.
Varför då?
Det kändes som att du inte brydde dig om oss längre.
Som om du var på väg bort.
Och då klickade din masterplan?
Ja.
Vad menar du med "försökte"?
Det hände ingenting.
Jag klarade inte av det.
Varför sa du det då?
För att se hur du skulle reagera.
Du är så jävla korkad!
Och ful.
Gud, nu när du säger det…
Du är dum och ful.
-[Linda] Man vill bara… -Slå mig?
[Marco] Fegis. [skrattar]
Hårdare.
["Turning onto you" med First Aid Kit spelas]
-Vad har du där? -Som försvar.
Om det skulle bli mer våld.
Mm. Smart.
-Ta de där. Jag letar reda på kärringen. -Ja, för fan. Absolut.
Hallå! Finns det nån här som kan skjutsa oss?
Men vad i helvete? Ingen? Nähä. En jävla samling döddansare.
Helene, jag åker nu!
Det var då fan. Helene, jag åker utan dig!
Jag stannar här.
Var fan håller du hus? Vi ska åka.
Du kan åka. Jag stannar.
Vadå "du kan åka"? Du gör väl som jag säger.
-Vi ska åka från det här jävla spektaklet. -Det räcker!
Jag är så jävla trött på att springa runt
och försöka städa upp efter att du har gått runt
och förolämpat varenda människa som vi har mött.
Gud, vad jag ångrar att jag har slösat bort ett halvt liv
på ett praktarsle i kostym.
Vad i helvete tjafsar du om? Vi ska åka härifrån, säger jag!
Jag stannar, Martin. Hör du det?
-Du kan åka hem. -Vad fan är det med dig?
-Du följer för fan med mig hem… -Stopp…
Flytta på dig, prästjävel!
-Flytta då! -Sluta, Martin!
Flytta dig!
-Flytta dig, för fan! -Gör nånting, nån!
-Han klarar sig själv. -Sluta bråka.
-Klarar sig? Hur skulle det gå till? -Ta reda på det då!
Nu tar vi det lugnt.
-Aj! -Släpp!
Jacob!
Marco?
Vad fan har du gjort?
Far åt helvete!
[Linda] Marco!
Han slog i huvudet. Kan nån ringa ambulansen?
[Majgun] Jag ringer.
["Turning onto you" med First Aid Kit tonar ut]
Hej.
Samuel.
Hanna.
Jag var på ett bröllop här borta.
Det var ingen rolig historia.
Vi var nog på samma. Jag tycker att jag känner igen dig.
Jag tror det är här de ska gifta sig.
Varför då? Det är ju så onödigt.
Jag vet. Jag tänkte samma sak.
Det viktigaste är väl att de älskar varandra?
Hoppas att de gör det.
Jag vet i alla fall att han är galen i henne.
Han kan inte leva utan henne, sa han.
Jaha.
Ja, han sa det. Alldeles nyss, jag hörde det.
[finstämd piano- och stråkmusik]
Förlåt.
Det är okej.
Vad är det för fel på er?
Normalt sett har vi så lugna fester på den här gården.
[man] Så, nu.
-[Linda] Vart tar ni honom? -[kvinna] Lasarettet.
-Kan jag åka med? -Ja.
Linda!
Ni är ju inte ihop längre.
Linda, kom tillbaka! Ni är inte ihop längre. Det är för fan…
Du. Jag tycker du ska åka tillbaka till fastlandet.
Nu!
Praktiskt med rullväska.
Vad hade du gjort om Martin verkligen gett sig på dig?
Jag hade hanterat det, kan man säga.
Jaha?
Jag har svart bälte i karate.
-Va? -Ja.
Jag är sjufaldig vinnare av Svenska kyrkans karatemästerskap för präster.
-Nej, nu skojar du. -Nej, det är sant.
Vi brukar bara vara fyra stycken,
men jag tycker ändå att det är jättekul att vinna.
Ja…
Jag kommer väl att ha väldigt mycket att ta tag i när jag kommer hem sen.
-Ja. -Men vi kanske kan…
…ses när allt har lugnat ner sig?
Du vet var jag finns.
God natt.
["När vi rör varann" med Susanne Alfvengren spelas]
God natt.
["När vi rör varann" fortsätter spelas]
Hej.
Vad är klockan?
Halv åtta.
Har du sovit nåt?
Men det är okej.
Tack för att du åkte med.
Sa de nåt om när jag kan få åka härifrån, eller?
Ganska snart, tror jag.
-Det var bara en lättare hjärnskakning. -Ja.
Eller… Jag har lite minnesluckor och så.
Vad hände?
Jacob slog ner dig med en planka.
Sen kom ambulansen.
Var är han då?
Vem?
Jacob.
Vilken Jacob?
Ja, vad hände mer…?
Ja just ja, det glömde jag ju.
Du friade till mig i ambulansen.
-Gjorde jag? -Ja.
-Vad svarade du då? -Att du var en idiot.
Ja, det är klart.
Sen sa jag ja.
Va?
För jag är också en idiot.
["Cherry on top" med Ellen Krauss spelas]
Här.
Vad händer här då?
Vi ska gifta oss.
Jaså? Här på ön?
-Nej. -Nej.
[biluthyraren] Jaha du…
Måste jag verkligen betala för det här?
Nej, det ingår i hyran.
Vad bra.
Är det sant?
-Det här med pappa? -Ja.
Alltså jag orkar inte längre.
Jag orkar inte.
Nej.
Jag älskar pappa.
Men jag har undrat hur länge du skulle stå ut.
-Alldeles för länge. -Ja.
Det här med…prästen?
Nej, vi är bara gamla vänner.
-Hm? -Just nu.
Det kan ju förändras.
Jag är ledsen för den där skadegörelsen.
-Det är som det är. -Ja, okej.
Kommer ni tillbaka senare i sommar, eller?
Ja, det måste vi.
Blir det bröllop då?
-Nej. -Nej.
Skönt. Det blir mest problem och stök.
Jo.
Jag tycker att ni verkar ha det bra ändå.
-Ja, vi klarar oss. -Ja.
[Majgun] Nu kommer Leifen.
[Leif stånkar]
Vilken jävla tur att ni var kvar.
Ni måste ta med er Lindas och Marcos grejer.
-Hur mår han? -Han mår bra.
De ska gifta sig.
-Va? -Javisst.
Han friade och hon sa ja.
-[Majgun] Vad roligt! -[Helene] Härligt!
-Hejdå, mamma. -Hejdå.
-Välkomna tillbaka. -Förlåt.
Nej, det är inget…
-Brorsan. -Samuel.
Jo… Det är Jessie som kör?
Jo, jag blev av med kortet i vintras, så…
Fjorton fortkörningar. Det blev lite mycket för Transportstyrelsen.
Men det är ju kul att sitta bredvid och glo.
Det kan du försöka inbilla oss.
Det var en välsignelse den dagen han blev av med körkortet.
Det var inte kul alls.
-Du är så fin. -Tack.
Herregud. Det här är lite sjukt, eller?
Hanna.
Kan du bevara en hemlighet?
Ja, självklart.
Jag sa ju att Marco friade till mig i ambulansen.
-Ja, jag vet. -Han gjorde inte det.
Va?
Jag bara sa det.
Men Linda!
Jag vet, men det funkade ju.
Absolut.
Alla borde göra så.
-Hej. -Hej.
Nu kör vi.
[kyrkorgel spelas]
Kära församling.
Vi har samlats här idag för att sammanviga
Linda och Marco.
Var det något viktigt?
Eller kan vi fortsätta?
Han sa ja.
["Are we really gonna do this again" spelas]
[jubel och applåder]
[jubel]
♪ I en tid då vi skiljs åt ♪
♪ I parti och minut ♪
♪ Låter kärlek fårever ♪
♪ Som ett trevligare slut ♪
♪ Man skulle nästan kunnat säga ♪
♪ Som ett utmärkt koncept ♪
♪ Gammalt, beprövat ♪ ♪ Det låter kanske knäppt ♪
♪ Men kärlek fårever ♪
♪ Har ett enkelt recept ♪
♪ Bara älska ♪
♪ Och dansa ♪
♪ Och skratta och vara fri ♪
♪ Tala sanning om så kräver ♪
♪ Bråka och stå i ♪
♪ Men om det nån gång längs vägen ♪
♪ Slutar i gråt ♪
♪ Kom ihåg, det är aldrig ♪
♪ För långt ♪
♪ Till förlåt ♪
♪ När ni möttes var ni clueless ♪
♪ Idag så vet ni nästan allt ♪
♪ Ni är redo för committment ♪
♪ Men om det skulle blåsa kallt ♪
♪ Ja, då är kärlek fårever ♪
♪ Ett värmande koncept ♪
♪ Ett gammalt, beprövat ♪ ♪ Hederligt och slitet, men enkelt ♪
♪ Recept ♪
♪ Bara älska ♪
♪ Och dansa ♪
♪ Och skratta och vara fri ♪
♪ Tala sanning om så kräver ♪
♪ Bråka och stå i ♪
♪ Men om det nångång längs vägen ♪
♪ Slutar i gråt ♪
♪ Kom ihåg, det är aldrig ♪
♪ För långt ♪
♪ Till förlåt ♪
♪ Kom ihåg, det är aldrig ♪
♪ För långt ♪
♪ Till förlåt ♪