Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Моля, гласувайте!
Край на гласуването!
Ето резултата от гласуването.
Избиратели - 566.
Подадени гласове - 556.
Абсолютно мнозинство - 279 гласа.
"За" - 331 гласа.
"Против" - 225 гласа.
Равенство! Равенство!
Ако обичате!
Уважаеми колеги!
След 136 часа и 46 минути дебати
парламентът прие законопроект,
който позволява брака на еднополови двойки!
ПАРИЖ
Пролетта на 2014 г.
Давай, давай, още, още...
Дишай. Точно така. - Така ли?
Да. - Надя, ти си. Ще опитаме отново.
Прави точно като Селин.
Задръж въздуха както трябва, иначе губиш сили.
Разбрах. Да започваме. - Селин, сложи ръка под тила й.
Това ще я облекчи. - Добре.
Представи си, че се задава контракция.
Поемаш дъх, задържаш... И напъваш, давай!
Хайде, още, още...
Задръж въздуха, задръж го!
Не... Добре, дишай.
Не се смей. Как може толкова малко да познаваме телата си!
Жалко, че Селин не може да роди. - Не, благодаря!
Покажи как повдигаш вежда. - Какво?
Повдига вежда и движи ушите си едновременно - впечатляващо е.
Ще повторим упражнението. - Май си бременна от доста време?
Това е втората ми бременност. Първото е само на 8 месеца.
Става с възстановяването на цикъла. - Ние няма да имаме този проблем.
Не се знае... - Имате късмет.
Де да можех да накарам мъжа ми да износи второто ни дете...
Спешен стоматологичен кабинет
Обади се да ми разкажеш за срещата. Къде ще е?
В парк "Монсо". - Трябваше да ти избеля зъбите.
Трябваше ли да се облека по-добре? - Вземи моето сако.
А ти? - Добре съм, много ми е топло.
Как съм?
Е, до довечера. - До довечера.
Селин... Джорджия... Щайер.
Родена в Мюнхен.
Още ли живеете на ул. "Крим" 42? - Да.
Добре.
Кога очаквате да се роди детето? - През юли.
Момиче е. - Юли.
Личната карта на партньорката ми? - Не ми е нужна.
Вие сте тази, която осиновява.
Казахте "партньорка". Не сте ли женени?
Оженихме се в началото на бременността.
Значи ви е съпруга, не партньорка.
Да. - Иначе не може да осиновите детето.
Може да казвате "жена ми". Борихме се за това.
И така... Ще ви обясня.
Първото, което трябва да направите, щом детето се роди,
е да го запишете в кметството.
Вие трябва да го направите. Ще ви впишат в акта за раждане
не като родител, а като трета страна,
което ще докаже, че сте били до детето още от появата му.
Не пишете. Ще ви дам документ, който описва процедурата.
Детето приема името на жена ви. Може да го промените след осиновяването.
Решихме да носи моята фамилия. Жена ми вече смени своята.
Има нова лична карта.
Ще трябва да даде на детето моминското си име.
Съпружеското име е това, което използва.
В смисъл? - Преди осиновяването да стане факт,
жена ви се води самотен родител, вие не съществувате за бебето.
Бракът ви позволява да го осиновите, но нищо повече.
Затова съпругата ви не може да използва семейното си име.
Процедурата колко време отнема? - Между 8 и 18 месеца.
В зависимост от бързината, с която осигурявате документите,
и според графика на съда - това е приблизителна оценка.
Законът "Тобира" е на по-малко от година. Вие сте една от първите.
Ще представя на съдия по семейно право документите,
които ще ми донесете. Ще ми трябват снимки,
които доказват връзката ви - семейни снимки,
от пътуванията, бременността, и най-вече ваши снимки с бебето.
Ще ми трябват - това е най-важното,
15 писмени свидетелства от ваши близки,
че детето е желано
и че вие участвате във възпитанието му.
Когато избирате свидетелите,
нека не са само ваши хомосексуални приятелки.
Не казвам, че имате само хомосексуални приятелки.
Съдията ще иска да се увери, че средата ви приема това дете.
Близките ви приятели - и жени, и мъже,
приятели млади родители и семействата ви.
След осиновяването баща ви ще бъде негов дядо,
сестра ви - негова леля, и т.н.
Нямам много близки - само майка ми, и се виждаме рядко.
Тя какво мисли за това да стане баба по този начин?
Още не съм й казала за детето.
Хомофобка ли е? - Не, просто не е във Франция.
Пианистка е, от една година живее в Прага.
Нямах възможност да й кажа.
Чехите нямат ли телефони?
Не може ли без нейното свидетелство? Тя няма да се грижи за детето.
Съдията защитава интереса на детето.
Ще иска да знае дали семействата ви подкрепят усилията ви.
Тук има примерни свидетелства.
Бихте ли ми написали чека сега? 2500 евро.
Щом дъщеря ви се роди, ми пишете.
Ще осребря чека и започваме.
Ясно ли е всичко? - Да.
От любопитство... Коя е майка ви? - Маргьорит Орген.
Така ли? Тя не е случайна пианистка!
Знаете ли коя е? - Тя е много известна.
Е, не е и Мадона.
Благодаря.
Името й може само да работи във ваша полза.
Довиждане. Успех. - Благодаря.
ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ЛЮБОВ
Това е секретарят на Надя Хамади. Моля, оставете съобщение.
Яник, може ли да те чуя? - Добре.
Ще запишем ли това парче? Куплет и припев, става ли?
Идеално.
Франсоа, Орели, Ема, Агат,
сестра ти, гаджето й, родителите ти...
Кой друг? - Мила и Ломан.
Лесбийките стават прекалено много. - Никога не са прекалено много.
Какво е това? - Ап за бременността.
Сравнява големината на бебето с плодове и зеленчуци.
Казват, че дъщеря ни е голяма колкото...
... царевичен кочан. Много сладко.
Голяма царевица...
И така... Сестра ти, нейният приятел,
баща ти,
майка ти и кой друг?
Селим. - Селим?
Ами да, още един мъж. - С него се виждаме само на купони.
Свидетелите трябва да пишат за мен и бебето.
Не знам дали разбра целта.
Липсват ни хора с деца.
Кого познаваме освен Франсоа и Ема?
Нур и Адел. Мисля, че вече имат две деца.
Не сме ги виждали от 5 г.
Да, откакто имат деца... С него бяхме страхотни приятели.
Нур и Адел. Ще се свържеш ли с тях? - Да.
Кой друг? - Майка ти.
Невероятно е да имам нужда от писмо от нея за осиновяването.
Тя ще го напише. - Да, така ще се почувства ценена.
Никога не се е грижила за мен, а сега от нея зависи майчинството ми.
Ти се отдалечи от нея. Аз много харесвам майка ти.
Всички обичат майка ми.
Не знаеш какво е да си на 10 г., да си сама в хотела,
а в 24 ч. да те нахранят с фъстъци и да те убеждават, че е забавно.
Не говори за фъстъци, днес пак повърнах два пъти.
Чистих плаката на мъж, който не е ходил на зъболекар от 13 г.
Чувствах се като зидар.
"Събития, на които сте били свидетел,
или лично сте установили..."
"Удостоверението ще бъде използвано в съда..." И т.н.
"Законът определя година затвор и 15 000 евро глоба,
в случай че се установи,
че свидетелството или удостоверението съдържат неверни данни."
Това не е "обикновена формалност". - Но съгласен ли си?
Разбира се, че съм съгласен.
Ще трябва да си по-добра майка от другите жени.
За да те възприемат като добра майка, трябва да заложиш на уредите.
Имаш ли сушилня? - Не.
В сушилнята е ключът.
Нямаш представа колко перални ще пускаш на ден.
Ти имаш две деца. - И едно е достатъчно.
Храна, повръщане, пикаене, акане, сополи.
Това са три перални на ден през първата година.
Ако не приспособиш жилището си, се превръща в склад.
Май започна да се притесняваш?
Кое те плаши повече -
осиновяването или това, че ще имате дете?
Не знам.
Докато Ема беше бременна, бях в паника.
Постоянно имах диария от стрес.
Не си ми казвал.
Бъдещият баща не може да признае, че има съмнения.
И нас ни съдят.
При това често ни съдят жени.
Плашим се от непознатото, но щом детето се роди...
Правиш каквото трябва, защото нямаш избор.
Ако го оставиш на земята, умира.
В началото е като животинче. Дори животинче не е.
Нищо не може да направи само.
Наблюдавай го.
Ами страхотен е.
Страхотен!
Днес имах пациентка на име Сибил. Хубаво име, нали?
Да, харесва ми.
Не, не!
Чакай, не тук.
Топло ми е.
Следващата мотриса за Гамбета е след 1 минута.
Здравей...
Не спиш ли?
Взех ти слънчевите очила и синята чанта.
И едни бикини, защото нямах чисти.
Добро утро.
Влизаш у хората, без да звъннеш?
Имам ключ. Не исках да те прекъсвам, но не се получи.
Дъще...
Откога си във Франция?
Отскоро. Щях да ти се обадя.
Ще свиря в Париж. - Знам.
Ще дойдеш, нали? - Да.
Това познато ли ти е?
Ожени ли се?
Да, но това не е важно.
Как да не е важно? И не ми каза?
Нищо важно... - За нищо ли се жениш?
Беше само заради документите.
Какви документи?
Не си ли вече с Надя? - С Надя съм...
Оженихме се, защото се наложи.
Защото...
Защото ще имаме бебе.
Гледай ти...
Каква прекрасна идея!
Прекрасна си. Дали не е рано да казваш за бременността?
Сигурна ли си, че ще се задържи? - Не съм бременна.
Надя го износва.
Надя... Ами да.
Добре.
И в кой месец е?
В шестия.
Поздрави я от мен.
Бременността е нещо прекрасно.
Не, не бях притеснена. - А защо не каза всичко наведнъж?
"Женени сме, ще имаме дете, ще го осиновя, напиши текста."
Трябва сама да се сети.
Никой не знае какво ни е нужно. И ние не знаем.
Обади й се, това засяга и теб. - Аз го нося.
Всяка върши своята част.
Г-жа Щайер?
Теб викат. - Не мога да свикна. Идваш ли?
Добър ден. - Добър ден.
Надя Стайер, родена... - Щайер.
Щайер, извинете. Родена сте Хамади и сте на 37 г.,
бременна сте в началото на 7-я месец и това е първата ви бременност.
Да. - Чудесно.
Селин Щайер, вие сте на 32 г. и никога не сте забременявали.
Не. - Добре.
Г-жо Щайер, правили ли са ви пълна упойка?
Не. - А на вас?
Да, два пъти. - Кога?
Операция на апендицит и на мъдреци. - Добре.
Пушите ли? - Не.
А вие? - Да.
По-скоро по 5 или по 10 на ден? - По-скоро по 15.
Г-жо Щайер,
имате ли сърдечноболни в семейството?
Не. - А вие?
Да, баща ми почина от сърдечна недостатъчност.
Извинете, но нали знаете, че детето не носи мои гени?
Да, наистина...
Всъщност за първи път приемам две жени.
Не исках да ви притеснявам.
Но защо да не запишем и вашите данни?
Да, защо не.
Приемате ли някакви лекарства?
Не. - Не... А вие?
Парацетамол в случай на главоболие.
Добре... Други здравословни проблеми в семейството?
Не. - Добре. А вие?
Алцхаймер. И двете ми баби.
И двете?
Добре...
Добре че не вие носите бебето.
Извинете. Аз...
Просто се пошегувах.
Мислите, че не мога да износя дете? - Разбира се, че можете.
Шегата ми беше неуместна.
Прав сте, всичките ми отговори бяха лоши.
Не се тревожете. Тук виждаме какво ли не.
Има алкохолички, които раждат и се справят чудесно.
Аз не съм алкохоличка. - Не казах това.
Беше само пример...
Извинете, отивам до тоалетната.
Ще я почакаме.
Главата ли те сърби? - Да.
Шарлот, да нямаш въшки? Има въшки.
Да знаеш, че ако има въшки, този път ти ще й миеш косата.
Вземи Мустачко и иди да играеш със сестра си!
Не яж захар! Без захар, казах!
Не й даваме да яде захар. Захарта е забранена.
Шарлот, ела да вземеш Мустачко.
Вземи това нещо, мирише ужасно. И изчезвай, че не можем да говорим.
Хлапетата са нещо ужасно! Не!
Не е много приятно, нали?
Всичко е наред. - Шарлот стана в 6 ч.
Това ангажира и нас. Правихме сладкиши.
Ужасни са, не ги яж.
Можеш да свириш, но по-леко.
Ние разговаряме.
Как го направихте? - Правихме любов.
Не... - Отидохме в Дания.
Защо в Дания? - Там можеш да имаш "открит донор".
Ако иска, на 18 г. дъщеря ни може да се свърже с баща си.
Това е чудесно. Във Франция не е ли така?
Тук асистираната репродукция е забранена.
Законът "Тобира" не я ли разреши?
Не, позволиха брака и осиновяването.
Не обърнах много внимание.
Трябва ли да го осиновите?
Аз - не, защото го раждам.
Колко си глупав!
А Селин? Нали сте женени!
Не съм специалист.
Бракът е задължителен, за да може след това да го осиновиш.
Значи всичко ще бъде наред? - Наехме адвокат.
Но може да продължи дълго. Понякога отнема повече от година.
Трябва да внимавате. Да се разбирате.
Ако не бях баща на детето, първата година...
Аз нямаше да стигна до края. Не можех да го понасям.
Беше ужасен. - Честно признавам, че не бях готов.
И вие не сте готови, нали? - Ами...
Можеше и аз да го направя. - Кое?
Да даря сперма.
Не сме търсили баща. - Нямаше да ви притеснявам.
Всяка година дарявам кръв, а не искам отчет от пациентите.
Това няма нищо общо. - Какви ги дрънкаш?
Не съм сигурна, че щях да приема.
И аз нямаше да приема.
Защо? Грозен ли съм?
Селин? Грозен ли съм? - Не.
Тогава какво? - Красотата не е определяща.
Не е вярно. Сигурен съм, че не сте избрали дебел донор.
Така ли е? Избрали сте някой красив викинг.
Какво? - Мирише на ако.
Извинете. Какво стана там?
Ела насам.
О, да! Да!
В болница ли ще раждаш?
Да. - Чудесно.
Първото родих в болница, второто - в клиника.
Зле ли мина? - Отидох, защото повръщах.
Казаха, че е проблем със стомаха, но бяха родилни болки.
Да знаеш колко боли...
Беше късно за епидурална упойка.
От това се притеснявам. - С упойката е прекрасно.
След 15 мин. вече не чувстваш нищо. Девет месеца не си пила
и веднага усещаш упойката. - Значи е минало добре?
Да, но все пак Шарлот се роди 4,8 кг.
Как си, Шарлот? Как си, скъпа?
Използваха форцепс, направиха ми епизиотомия...
Когато стажантът пристигна, си казах:
"За какво са му тези градински инструменти?".
Извинявам се. Говоря така, защото си лекар.
Зъболекар съм.
Но иначе беше много готино.
Остана ми много хубав спомен.
Сигурно си избрала някого, който прилича на теб?
Не. Ако аз нося второто дете, донорът ще е същият.
Водещо беше откъде идва, какво обича,
защо се е решил на това. - Да, защо?
Писа, че има много братя и сестри,
че няма нищо по-хубаво от семейството
и че всеки има право на него. - Така е.
По дяволите! - Нур, какво правиш?
Идвам, идвам! - Цялата ли се е изцапала с ако?
А беше чиста. Ранното детство е същински кошмар.
Нямам търпение да свърши. Дълго е!
И ние ли ще душим памперсите? Странно е!
И защо ми разказва как са я рязали при раждането?
Беше чудовищно.
Ние не знаем как се гледат деца.
Да отидем пак, за да се упражняваме? - Не и преди раждането!
Не искам да виждам нито нея, нито децата й.
Когато малката размаза пюрето на стената,
изпитах желание да направя аборт.
Не се смей. Вече е късно за това.
Ще имаме дете.
Дете, което ще бъде с нас през цялото време, всеки ден.
Да излезем, а? - Да излезем.
Как си?
Целувам те, сърчице мое.
Сложи го да спи след 20 минути. Мисля, че лесно ще заспи.
Ако Ерика поиска сладолед, казваш "не".
Добре. - Ще тръгваме ли?
До утре. - Как си?
Целувки. Сладурана. Чао и на теб.
Нарочно не съм къпал малкия. - Какво?
Ако ще ги пазиш, докато спят, не е тренировка.
Но къпането е много опасно. - Придържай му главичката,
водата да е с приятна температура, а и Ерика ще ти помогне.
Целувки, миличка. - Чао.
Внимавай, той не може да плува.
Искаш ли... да играем на нещо?
Имаш ли книга, която обичаш?
Виж, написах "ако".
Еха!
Ето така... Първо крачетата...
Как е? - Нали внимаваш с брат ми?
Разбира се. Ерика, стой тук!
Трябва да гледам и теб. - Спокойно, в стаята съм.
Така...
Зад ушичките...
И крачетата.
Нали водата не е много гореща?
Какво има?
Какво има? По дяволите!
Мамка му! По дяволите!
Ерика?
Може ли да дойдеш за малко? Ерика!
Какво е това? - Би ли пуснала душа?
Как смърди! - Чакай, нали си помагаме!
Ти си детегледачката. На мен не ми плащат за това.
Помогни ми, да не те хвърля във водата!
Спокойно, спокойно. Пусни душа, ако обичаш.
Много добре.
По дяволите, как мирише...
Голям хитрушко си!
Благодаря.
Тихо, брат ти се опитва да заспи.
На гарата съм.
Стига. Оставих те да си играеш, но стана време за сън.
Чакам влака.
Хайде в леглото.
Стига, бебче.
Взех няколко списания. Обичам да чета хороскопа.
Ще си в спално купе, нали?
Какво е спално купе? - Не знаеш ли?
Не. - Купе с легла.
Заспиваш, а влакът пътува цяла нощ.
Ела, ще ти покажа.
Къде отиваш? Не! - До вагон-ресторанта.
Забавляваш ли се? - Много е вкусно.
Не казвай на вашите. - Не се притеснявай.
Представяш си, че си на къмпинг? - Свиквам да нямам стая.
Приличаш на суши.
Вече не мога да ям суши.
Знаеш ли какво правих? Пробвах всичките си дрехи, нищо не ми става.
Рових и в твоите дрехи, беше още по-лошо.
Едва се побирам в сутиените си, а вените на краката ми ще се спукат.
Ако искаш, може утре да купим дрехи. - Трябва да пестим.
Видя ли колко харчим, а тя още не се е родила?
Ако спра да работя в сряда, както правят другите жени,
ще ни стане много трудно. - Спокойно, аз също работя.
Ако работиш повече, няма да си тук, а аз няма да мога да работя нощем.
Спешните случаи са нощем - зъби, избити в побои, абсцеси...
Край на всичко това!
Не може и двете да работим нощем, а не искам да съм домакиня.
Обаче трябва да печелим. Няма как да се получи!
Обезформила съм се и съм уморена, а теб те няма.
Сега съм тук.
Не мога да правя плитки. Ти знаеш ли как се правят?
Не.
Ще имаме момиченце. Жени сме.
Не знам дали можем да бъдем пример за нея.
Ами да... - А ако тя обича животни?
Ако поиска котка?
Алергичен съм към котки.
Никога няма да я направя щастлива. - Ще донеса кърпички.
Няма нужда, преглътнах. - Дъщеря ни ще ти е благодарна.
Ето, за нищо не ставам. - Сега идвам.
Искам цигара!
Всъщност изобщо не е лесно.
Нямам нито една снимка с майка ми.
Нямам никакви нейни снимки.
Хайде, Сибил, двете с теб ще вземем метрото.
Маминка още спи,
защото цяла нощ е диджействала на лесбийки.
Защо "маминка"? - Защо не?
"Маминка" - сладко е.
Звучи, сякаш съм някоя баба.
"Мути" ли предпочиташ?
Не, предпочитам "мама".
Не може да сме "мама" и "мама". - Защо ти да си "мама"?
Ето това е!
И дъщеря ти е мъртва! - По дяволите! Извинявай!
Изпълнявате произведения, които изискват сериозна техника.
Вероятно правите много упражнения? - Не правя упражнения.
Но всички пианисти работят върху техниката, нали?
Правех упражнения в началото, като дете,
сега работя върху произведенията.
Успешното упражнение не означава, че успешно ще приложим техниката.
По-добре да работя върху творбата. - Имате дъщеря на 7 г.
Така е. - Как съчетавате семейния живот
с живота на изпълнителя? - Съпругът ми вече не работи.
Той се грижи за дъщеря ни. Постоянно са заедно в Мюнхен.
И аз съм с тях, но понякога ме няма със седмици.
Сигурно отсъствието ви тежи.
На мен или на тях? - На всички, предполагам.
Отсъствието, да... Трудно е, когато отново се съберем.
Трудно е по-скоро тогава.
Понякога искам да целуна дъщеря си, а тя не е готова за това.
Понякога е обратното.
Този валс не се танцува. Нито един валс на Шопен не се танцува.
Той не ги е композирал за това. Те са неговите дневници.
Това е вик.
Чуваме нестабилност, дискомфорт.
Усили го. - И ето, вик за помощ.
Харесва ли ти? Баба ти свири.
Тук бяга.
Чуваме нещо като обещание за бъдещето.
И тъга, както винаги.
Винаги е тъжно.
Какво правиш? - Нищо.
Понякога ядеш ли? - Не е това. Благодаря.
Какво има? - Ще ми се смееш.
Вчера си чистех ухото с памучен тампон.
Памукът остана в ухото. Заседнал е.
Не се смей. Страх ме е да не оглушея.
Усещам, че в ухото ми има чуждо тяло. Пари.
Ходи ли на лекар? - Не.
Ще погледна и ако се наложи, ще повикаме лекар.
Не, никакви лекари.
Застрахователите ще разберат и ще настане хаос.
Нямаш представа как ме дебнат, откакто навърших 50 г.
Гледат сърцето ми, дробовете ми,
взимат ми кръв, изследват ръцете ми за артрит...
Знаеш ли колко струват ръцете ми? - Но сега те боли.
Трябва да извадим този памук.
Да? - Притеснявам ли те?
Влизам на съвещание, казвай бързо. - Извинявай.
Тук съм с майка ми... - Най-после!
Тя те чува, на високоговорител си. - Здравейте, Маргьорит.
Здравей, скъпа. Защо не дойде да ми покажеш корема?
В центъра съм, работя.
Заповядайте вкъщи, когато решите.
Няма да те безпокоя дълго. Майка ми има парче памук,
заседнало в ухото й, което искаме да извадим.
Може ли да използвам пинсета?
Памукът вижда ли се? - Не знам.
Може да й спукаш тъпанчето. - Какво ти казах!
Използвай мазнина, за да се плъзне към отвора.
Имате ли вазелин?
Защо да имам вазелин?
Няма. Ще отида да купя.
Или зехтин. - Това имам.
Внимавай. Дай да видя.
Недей, мразя да ми пипат косата. - Нямаш избор.
Виждаш ли го? - Тръсни още малко.
Сега виждаш ли го?
Ето го.
Седни.
Хвана ли го? - Почти.
Не мърдай.
Извади го. - Извадих го. Извадих го.
Извадих го.
Благодаря.
Не пушиш ли вече? - Почти ги спрях.
Защо се мъчиш? Ти не си бременна.
Колко ти трябват? - Какво?
Предполагам, че бебето ви е излязло скъпо.
Ще ти напиша чек.
Не искам пари.
Тогава защо си тук?
От какво имаш нужда?
Нямам нужда от нищо.
Не знаех, че искате дете.
Странно е, че го износва Надя.
Представям си като майка по-скоро теб.
Аз ще бъда майка. - Разбираш какво имам предвид.
Надя е по-възрастна от мен, беше логично.
Може аз да износя второто. - Ако няма второ?
Ще имам само едно дете. - Няма ли да й завиждаш?
За какво?
А Надя как ще приеме това, че ти се грижиш за детето?
Надя ми е жена. Ти ревнуваше ли от татко?
Да, постоянно.
Все повече приличаш на него.
Съжалявам, че беше толкова малка, когато почина.
Беше с 35 г. по-възрастен от теб и пушеше по две кутии на ден.
Не избираме от кого ще ни се прииска да имаме дете.
Не е ли така?
Трябваше да спра да свиря, когато почина.
Говориш глупости.
Виждам, че ми се сърдиш.
Защо не ме покани на сватбата?
Не мислех, че ще искаш да дойдеш.
Когато татко умря, теб те нямаше.
Нямаше те и докато беше жив. Не си била до мен в детството ми,
нито във важните моменти в живота ми.
Добре... Но вече не си дете.
Трябваше да износите бебетата едновременно.
Щом искате две деца, трябваше да ги износите едновременно.
Кой иска подобно нещо?
Две бременни да живеят заедно? Заедно ли щяхме да раждаме?
Права си, не се замислих. Не се получава.
Благодаря, че сготви. - Няма защо.
Радвам се, че си тук.
Помниш ли нашето куче Саудад?
Да.
В края на бременността ми тя спонтанно отдели мляко.
Може би и ти ще можеш да кърмиш.
Защо не? Ще е интересно изживяване.
Аз не съм куче. - Но си бозайник.
Стига, на масата сме!
Мамка му, не попитах дали е пастьоризирано.
Няма значение.
Съобщение от Сандрин.
Бернар е по-зле. Иска да й се обадиш.
Бира ли ще пиеш? - Безалкохолна е.
Какво му е на Бернар? - Рак на стомаха.
Лекува се със семена и чай. - Е, и?
Нищо. - Онколог ли си?
Лекар съм.
Учи стоматология. - Избрах стоматология.
Защото беше с нисък бал. - Аз натяквам ли ти постоянно,
че си пощальон в предградията? - Виж...
Бернар има метастази в цялото тяло. Ще умре.
Ти можеш ли да го спасиш? Аз не.
Момичета, продължавайте.
Ако всеки напише по едно, ще станат четири.
Не по едно на двойка, а на човек.
Без подробности за асистираната репродукция.
Става дума за връзката ни и за желанието ни да имаме семейство.
Няма много за казване за самия процес.
В смисъл? - Беше лесно.
Лесно?! - Нямах предвид теб.
Инжектирали са ти сперма, и толкова. - Това лесно ли е?
С Пиер опитваме от 2 г.
Пия хормони, чукаме се в определен ден.
Да, мисля, че е било лесно. - Съжалявам за вас.
Ние трябваше да отидем в чужбина, да изберем донор,
да се оженим, Селин трябва да го осинови...
Не знам кое му е лесното. Може да поговорим как се разкрих.
Как с години не можех да идвам с партньорката си.
Беше неестествено да си представям, че спиш с жена.
Извинявай, Селин, нищо лично. - А естествено ли е
да си представяш, че дъщеря ти спи с мъж?
Не знам. - Не знаеш ли?
Но като мислим за сестра ти, не мислим за секс.
Защо така? - Мен това ме устройва.
Защо свързваш всичко със секса? Знаеш ли какво?
Всъщност си права. Обичам да се чукам с жени.
Обожавам го. Селин ме възбужда. - Стига.
Дъщеря ни няма да слуша тези глупости.
Сега обичаме Селин. - Три години бяхме заедно,
преди да дойде тук. - Трябваше ни време, за да разберем.
Не ни беше лесно. Когато кажа, че ще ставам баба,
хората ми задават въпроси - не ми е приятно.
Стига. - Не ти е приятно...
Какво означава това? Не разбирам.
Извинявай.
Много се радвам, че съм баба.
Ти как си, Селин?
Сигурно теб вече не те питат.
Ти как се готвиш за раждането?
Хайде, не се престаравайте. - И тя ще бъде там, нали?
Ти създаваш впечатлението, че си била сама.
Ти през цялото време пушеше в коридорите.
Пак се започва. - Ставаше много бавно.
Да! - Приготви се, Селин.
Ще те обиждат, докато си там, защото си безполезна,
а като излезеш на чист въздух, ще ти крещят.
Приготви си монети за кафе машината.
И четка за зъби също. Ще видиш, че ще ми благодариш.
Седнете на дивана. - Добре.
Ти седни в средата.
Ще разширя ъгъла, за да хвана корема ти.
Добре... Само как гледате...
Усмихнете се. Така е малко зловещо.
Да, Хаму, прегърнете Селин.
Да видя любов! Любовта трябва да се усеща!
Добре...
Супер. Получи се.
Изчакай ме.
Защо ги провокираш? И така е достатъчно унизително.
Защитавам те. Защитавам нас.
Искаме нещо от тях, а ти ги нападаш.
Шансовете трябва да са на наша страна.
Стига, всичко ще бъде наред. - Ако умреш преди осиновяването,
вашите ще имат предимство за попечителството.
Те няма да поискат попечителство. - Не се знае.
Те са бейби бумъри, не им се занимава с това.
Сестра ти не може да има деца. Цяла година аз ще съм никой.
Осъзнаваш ли това? - Нямам намерение да умирам.
Ако ме напуснеш? Първата година партньорите не могат да се търпят.
Правим това заедно. Дали си ти, или аз, е все едно.
Само че в случая си ти. Не си на моето място.
Детето вече е твоя дъщеря.
Всички ли сте ходили на курсове за подготовка за раждането?
Акушерката ще ви обясни кога трябва да дойдете в болницата.
Ако трябва да обобщя, контракциите трябва да са болезнени и начесто.
На всеки 5 мин. Ако са през 15 мин., е рано да идвате.
Ще отидем в една от родилните зали, там всичко ще ви обясня.
Влезте, приближете се. Не се притеснявайте.
По-близо. Днес няма да раждате, не се бойте.
Това е родилна зала. В болницата има към 20 родилни зали.
Това е леглото, в което ще раждате.
Сега стремената са вдигнати, но иначе ги спускаме.
Вдигаме ги, докато родилката напъва. Ще бъдете наблюдавани дистанционно.
Има апарат за тоновете на бебето, апарат за кръвно налягане за вас
и индикатор за епидурална упойка.
Тези, които не искат упойка, може да си донесат топка,
за да подпомогнете разкритието на шийката на матката и т.н.
Хубавото тук е, че първите грижи за бебето се полагат в същата стая.
Майката присъства и вижда всичко.
Тук ще го измерим, ще го претеглим
и ще се погрижим за него непосредствено след раждането.
Отгоре е нагревателната лампа.
Дори да раждате през лятото, дори навън да е много горещо,
когато бебето излезе от утробата, преживява термичен шок.
Представете си, че в продължение на 3 часа сте по бански на снега.
Така се чувства бебето, когато излезе от утробата...
Господине, добре ли сте? Отдръпнете се, за да може да диша.
Чувате ли ме?
Да. - Елате.
Ще ви настаним тук. Моля ви, помогнете ми.
Ето така.
Седнете тук. Прилоша ви, но ще се оправите.
Как се казвате? - Ян.
Добре, Ян. Ще измерим кръвното ви налягане.
Често ли ви се случва? - За първи път е.
Добре.
По-добре да стане днес, отколкото в деня на раждането.
В деня на раждането това ще е приоритет на дамата.
Ще измерим кръвното ви налягане.
Топло ли ви е? - Малко.
Ще ви донесем вода. Господине, бихте ли му донесли чаша вода?
Така...
Ето...
90 на 60.
Кръвното ви налягане е малко ниско, не е нищо сериозно.
Засега останете тук.
Починете си. Ако искате, може да легнете.
Ние ще продължим. Добре ли сте? - Да.
Продължаваме. Бебешкият кът.
Тук има всичко нужно за новороденото.
Има кислород - винаги е наблизо. Никога не се знае.
Ян, по-добре ли сте? - Много съм добре.
По-добре ли сте? - Да, благодаря.
Не бях закусил. Липсваше ми малко захар.
Наистина.
Къде е приятелката ви?
Явно си е тръгнала бързо.
Бременността усложнява отношенията в двойката.
Знаехте ли това, което обясни за секциото?
Не.
Кога е терминът?
След месец.
При нас е след три седмици.
Готови ли сте?
Не знам. А вие?
Не знам.
Понякога се страхувам, че няма да го обичам.
Друг път - че ще го обичам твърде много.
На вас случва ли ви се?
Да.
Постоянно.
Вие не искахте ли да забременявате?
А вие?
Изглеждах ли глупаво одеве? - Да, малко.
Отрази ми се много добре да ви видя така.
Радвам се.
Как се казвате? - Селин.
Какво? - Още не сме измислили име.
Можеше да ми е от полза. Но Селин...
Нямам нищо против вас...
Да? Вие ли сте? Отварям. 10-и етаж..
Кой е? - Майка ти.
Искаше да се постарая, нали? - Ти сериозно ли?
Скоро ли се местите? - Не.
Имате само една стая. Заедно ли ще спите?
Купихме разтегателен диван. - Трябва да затваряте прозорците.
Десети етаж... Това е лудост. Видят ли гълъб, децата скачат.
Дъщеря ни няма да скочи. - Момиче ли е? Чудесно!
Остави на мен. - Благодаря.
Хубава тениска. - Харесва ли ти?
Трябва да си купя дрехи. Все не знам какво да облека.
В Париж ли оставате след концерта? - На другия ден заминавам за Азия.
Тримесечно турне с Бетовен.
Мислех, че Бетовен е умрял.
Кога ще дойдете да ни видите?
Като се върна. Ще измисля нещо.
Ще имаме нужда от вас.
Искате да го гледам?
Не. За да осиновя дъщеря си, ми трябва един документ от теб.
След като се роди. За да й бъда майка, ще трябва да я осиновя.
Имам нужда мои близки да напишат кратък текст,
в който говорят за нас.
И ти нямаш нищо против? - Такъв е законът.
Добре. И какъв трябва да е този текст?
Трябва да разкажеш за връзката ми с детето в ежедневието.
Нямаше да ми е приятно майка ми да пише за отношенията ми с теб.
Нямам избор.
Вие го напишете, аз ще го подпиша. - Този документ отива при съдията.
Напишете основни неща. - Цял живот пишат за мен.
Познавам силата на думите. Хората те съдят, непоносимо е.
Измислят си...
Искате ли да усетите как мърда?
Може ли? - Да.
Спря.
Мисля, че я успокоихте.
Селин риташе много силно.
Репетирах Менделсон. Понякога се дразнех.
Помниш ли? - Не.
Мислим да я кръстим Сибил. - Сибил... Хубаво име.
Сибил Щайер. - Сибил Щайер?
Инициалите й ще са СС? - По дяволите.
Дъщеря на лесбийки с нацистки инициали.
Прекалено е. - Само това име измислихме.
Имате време. - Само месец.
Един месец?
След един месец ще съм в Япония.
Японците са внимателни.
Кога ще дойдете? - За кое?
Да видя внучката си или да напиша текста?
Не! По дяволите!
Копеле!
Не! Не!
По дяволите!
Селин... За последно, обещавам.
Не мога да се наведа.
Разбрахме, че си бременна! - Моля?
Само за това говорим, а тя още не се е родила.
Добре, живей си живота. Бездруго аз върша цялата работа.
Трябваше аз да я износя, щом ти е непосилно.
Шегуваш ли се?
Принудих ли те?
- Знаеш, че нямах избор.
За теб беше сега или никога.
Още не съм на 40, а ти не си на 20! Да беше изразила мнение!
Лесно ти е да го кажеш сега. - Не, винаги съм го казвала.
Радваш ли се, че ще имаш бебе? Скоро ще раждам.
Или ще ме зарежеш с дъщеря ни?
Зарязана по време на бременността!
Казвам точно обратното!
Ти не беше готова да забременееш. Страхуваше се.
Не искаше. Добре че аз поех инициативата.
Иначе сега нямаше да чакаме дете.
Може ли вече да минем на друго?
Селин, приключи ли? Можеш ли да гледаш Ерика?
Не, не мога. - Имам много важна среща.
Детегледачката не дойде. Ще слушаш, нали?
До по-късно. - Казах ти, че не мога!
Тъкмо ще се упражниш.
Много ти благодаря, целувки.
Франсоа! - Той тръгна.
Хайде!
По-бързо.
Прави каквото ти казвам. Дръж се добре.
Майка ти момче ли е?
Не, майка ми е там.
Какво прави?
Слуша как звучи пианото.
Защо?
Иска да знае как публиката чува музиката.
Хората не чуват по един и същи начин.
Така е.
Изглежда тъжна.
По дяволите!
Здрасти.
Честит рожден ден! - Благодаря.
Как си? - Супер.
Здравей. Радвам се да те видя.
Мина много време. Видя ли другите?
Да. Коя е бременната с Ема?
Секси е. - Това е жена ми.
Хомосексуална ли е?
Значи и ти си хомосексуална? - Да.
Чие е бебето?
Наше е.
Не искам да споря с теб, но за това е нужен мъж.
Както виждаш, не е нужен. - Стига, досаден си.
Не съдя никого. Не съм хомофоб.
Но това бебе не може да няма баща.
Аз съм бащата, ясно?
Сега играем. Да се видим по-късно? - Много сте готини.
Радвам се да видя хубави лесбийки. Не се засягай.
Трябва да можеш да говориш за това. Нормално е хората да имат мнение.
Добре ли си?
Остави го, той е задник.
Знам.
- Искаш ли да тръгваме?
Да. - Отивам да взема нещата.
Тръгвай!
Тръгвай! Тръгвай!
Благодаря.
Как си?
Добър вечер.
Защо са наслагали тези цветя?
Не мога повече да понасям този цирк.
Няма ли да седнеш? - Не.
Да? - Г-жо Орген, на сцената след 5 мин.
Добре. Не мога да свиря.
Не мога. Имам тахикардия.
Ужасно съм отпусната. И главата ме боли.
Отдавна не съм те гледала на сцената.
Предпочитам да ти свиря Шуман. Обичам Бетовен,
но Шуман...
Надя обожава Бетовен. - Тя не обича пианото. Каза ми го.
Ето.
Написах текста, който искахте. - Как така?
Документът за осиновяването. Нали искаше да го напиша.
Дъщеря ми още не се е родила. - Знам.
Заминавам за няколко месеца. Не мога да отменя всичко.
Какво друго мога да правя, освен да свиря?
Романизираното свидетелство няма нито смисъл, нито стойност.
Ти ще избереш датата.
Не е нужно да те виждам с дъщеря ти, за да си те представя с нея.
Хайде.
Дами и господа,
напомняме ви, че е забранено да се използват фотоапарати и камери
по време на рецитала.
Винаги съм обичала дъщеря си повече от всичко.
Винаги съм мислила, че ако някога попадне в огнен капан,
ще се хвърля в огъня, за да я спася.
Понякога ми се е искало тази фантазия да стане реалност.
Така Селин щеше да усети връзката между нас,
която не знам как да изразя с думи, нито да покажа.
Не спрях заради нея.
Нито се опитах да лекувам дълбоката парализираща меланхолия,
която ме приковаваше към леглото след турне.
Радостта от завръщането при дъщеря ми беше истинска.
Както и самотата, която изпитвах.
Беше ми приятно да я изживявам.
Не исках да се лишавам от нея.
Когато Селин ми съобщи за детето, реших, че ме наказва.
Че руши нашата връзка, за да подчертае моя провал
и отдалечаването си от мен.
Но грешах.
Селин не прилича на мен.
Още от раждането на бебето
възхищението, с което гледа това малко момиченце,
говори за дългата история, която се готви да напише с нея.
Може би да си майка, означава да си до детето си.
Селин е до детето си, а семейството е най-голямата й радост.
Какво повече мога да кажа?
Никой не знае какъв родител ще е. Само времето ще покаже това.
Дали Селин ще се справи по-добре или по-зле,
отколкото ако беше бременна?
От Надя, която роди детето?
Или от мен?
Селин приема ролята на майка, стреми се да стане майка.
Тя работи върху нея, като всяка една от нас.
Попаднах на една мисъл:
"Трябва да носиш в себе си известен хаос,
за да можеш да родиш танцуваща звезда".
Знам, че това момиченце ще танцува.
Как си?
Таксито пристига. - Мамка му!
Контракциите са през 6 минути. Ще има 3 контракции, докато стигнеш.
Ще се справиш ли? - Да.
Ако много боли, викай. - Ще ме свали.
Мъжете се боят да не им изцапаме колите.
Всичко ще бъде наред.
Ще сваля всичко, малко ще ви освободя.
Как сте? - Добре.
Вълнуващо е, нали? - Да.
Тя е много добре.
Може да кърви малко, не се притеснявайте.
Вече може да я претеглим.
Здравей.
2,7 килограма. - Не е никак зле.
Очаквахме да е по-лека.
Не е голямо бебе, но всичко е наред.
Ще й сложим памперс и шапчица.
Добре ли сте, Надя? - Да.
Усещате ли нещо? - Не.
Чудесно, упойката още ви държи.
Трудно й е. - Това е добро начало.
Истинска шампионка!
Всичко е идеално. - Здравей, Матилд.
Хайде, връщаме се при мама.
Добре ли е? - Да, всичко е наред.
Постоянно мърда. - Това е наградата.
Да дадем на Селин да я гушне, докато ви настаним?
Имаш ли нещо против? - Добре.
Може да свалите тениската. Ще я сложим да легне върху вас.
Добре.
Ето така...
Придържайте я.
Лоан, би ли ми дала малко вода?
Водата е студена, Надя.
Махам всичко това. Ще ви настаним удобно.
Справихте се перфектно.
Успяхте.
Има няколко шева, които ще искат грижа. Утре ще ви обясня всичко.
Добре. - Порадвайте й се.
Как сте, Селин? - Добре. Благодаря.
Всичко върви много добре. До утре. - Ще ви сложа лентата.
Матилд спи. Може да се събуди, защото е гладна.
Като се събуди, ни повикайте.
Не мога да повярвам.
Ти успя.
Хубави сте.
Здравей, Матилд.
Здравей, бебче.
Прекрасно е.
Какво прави? - Не знам.
Превод ИЛИЯНА ЙОРДАНОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО